П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/1090/19	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Запорожана Д.В.,
суддів – Вербицької Н.В., Кравченка К.В.,
при секретарі Андрушкевич М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправними та скасування наказу, рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

          Арбітражний керуючий Новіков Ю.П. звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07.12.2018 року №3847/5 «Про припинення діяльності арбітражного керуючого», яким анульовано свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) ОСОБА_1 , прийнятий на підставі рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 06 листопада 2018 року (протокол №76/11/18);
- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити дію свідоцтва № 800 від 16 квітня 2013 року про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією), виданого арбітражному керуючому Новікову Ю. ОСОБА_2 ., та забезпечити виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого від 16 квітня 2013 року №800, виданого арбітражному керуючому Новікову Ю.П..
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірного наказу та бездіяльності.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Скасовано спірний наказ та запис у реєстрі. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Міністерство юстиції України просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
          Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його часткового задоволення.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що наказом Міністерства юстиції України №619/5 від 02.04.2013 ОСОБА_1 видано свідоцтво №800 (дата видачі 16.04.2013) про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без обмеження строку дії.
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.05.2016р. задоволено заяву боржника Державного підприємства "Новотроїцький елеватор" про порушення справи про банкрутство; порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Новотроїцький елеватор"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Новікова Ю.П.; призначено справу до розгляду в попередньому засіданні (Справа № 923/331/16).
Головним територіальним управлінням юстиції в Херсонській області у період з 06.09.2018 по 10.09.2018 року проведено перевірку діяльності ОСОБА_1 ., як особи яка здійснює професійну діяльність арбітражного керуючого на підставі свідоцтва від 16.04.2013 № 800, за результатами якої складено довідку № 10 від 10 вересня 2018 року (Том 1 а.с. 22-37) та акт планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 19.09.2018 № 11 (Том 1 а.с. 49-53), в якому зафіксовано порушення абзацу 5 ч 3 ст. 22, ч 2,3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів банкрута та кредиторів, що зумовлено не збереженням майна банкрута та є підставою для внесення подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.
Підставою для проведення перевірки фактично була колективна скарга колишніх працівників Державного підприємства «Новотроїцький елеватор», з приводу невиплати заробітної плати, також, скаржники звертали увагу на неробочий стан, некомплектність та відсутність деяких матеріальних цінностей належних підприємству (Том 1 а.с. 20-21).
Департаментом з питань судової роботи та банкрутства, який є структурним підрозділом Міністерства юстиції України на підставі листа-пропозиції ГТУ юстиції в Херсонській області на розгляд Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих було внесено подання від 03.10.2018 №1174 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення (том 1 а.с. 186).
Відповідно до витягу з протоколу №76/11/18 від 06.11.2018 засіданням Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) прийнято рішення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлені права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючої санацією, ліквідатора) (том 1 а.с. 189-192).
Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючі санацією, ліквідаторів) до Міністерства юстиції України направлено подання №879 від 06.11.2018 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарно: стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (Том 1 а.с. 193).
Відповідне подання №879 від 06.11.2018 реалізовано Міністерством юстиції України 07.12.2018 шляхом винесення наказу №3847/5 «Про анулювання свідоцтва про право і здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора), виданого ОСОБА_1 » (Том 1 а.с. 195).           Правові засади здійснення діяльності арбітражних керуючих в Україні визначають Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та нормативні акти, прийняті Мін`юстом, який є державним органом з питань банкрутства, в розумінні ст.3 вказаного Закону.
До функцій Міністерства юстиції України в регулюванні діяльності арбітражних керуючих відноситься організація системи підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), встановлення вимог для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), формування Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майном, керуючих санацією, ліквідаторів) України та інші передбачені законодавством повноваження.
Відповідно до ст.4 Закону, арбітражні керуючі є суб`єктами незалежної професійної діяльності, а право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
Контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та порядок притягнення їх до дисциплінарної відповідальності регулюється ст.ст. 106-113 Закону та Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженому наказом Мін`юсту від 27.06.2013 року №1284/5, зареєстрованому у Мін`юсті 03.07.2013 року за №1113/23645, згідно п.1.4 якого, встановлено процедуру організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих, повноваження осіб, які здійснюють перевірки, права й обов`язки арбітражних керуючих, порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.
Згідно з пунктом 2.6.1 - 2.6.4. пунктом 2.6 Порядку контролю позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін`юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п`ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу. У разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін`юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки. Мін`юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов`язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку.
Міністерство юстиції України з метою контролю за проведенням перевірок територіальними органами з питань банкрутства може відповідним дорученням зобов`язати територіальний орган з питань банкрутства надіслати Довідку до Мін`юсту для проведення її аналізу.
Так, предметом вищевказаної перевірки визначено: дотримання вимог арбітражним керуючим ОСОБА_3 Ю.П. Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з питань, викладених у скарзі колишніх працівників ДП «Новотроїцький елеватор».
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд 1-ї інстанції послався на листи скеровані позивачем на ім`я директора підприємства з вимогою вжити заходи щодо збереження майна боржника, як доказ виконання арбітражним керуючим своїх повноважень розрядника майна.
Проте, колегія суддів з вищезазначеним не погоджується та зауважує, що чинним законодавством про банкрутство чітко визначено обов`язок розпорядника майна вживати заходів для захисту майна боржника (абз.5 ч.3 ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).
Крім того, частиною другою ст.98 Закону регламентовано, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника.
Листи, скеровані позивачем на ім`я директора підприємства з вимогою вжити заходи щодо збереження майна боржника протягом 2 років не звільняють від обов`язку розпорядника майна вживати заходів для захисту майна боржника.
Разом з тим, розпорядник майна Новіков Ю.П. жодного разу не звертався до Державного агентства резерву України, якому на 100% належить підприємство ДП «Новотроїцький елеватор» з вимогами посприяти щодо вирішення питання вжиття заходів для захисту майна боржника.
Вищевказане додатково підтверджує факт бездіяльності розпорядника майна ОСОБА_1 . щодо захисту майна стратегічного об`єкту ДП «Новотроїцький елеватор».
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що оперативно-господарська діяльність боржника ДП «Новотроїцький елеватор» не ведеться.
Задовольняючи позовні вимоги, суду 1-ї інстанції посилався на обовязок керівника підприємства бережливо ставитися до майна підприємства і вживати заходів до запобігання шкоді.
Однак, колегія суддів зауважує, що Комісія з перевірки перевіряла діяльність не керівника підприємства, а арбітражного керуючого Новікова Ю.П.. Крім того, орган з питань банкрутства не наділений повноваженнями перевіряти діяльність керівника підприємства відповідно до Кодексу Законів України про працю.
Частиною 1 ст.22 Закону визначено, що під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.
Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.
Абзацом 2 частиною 12 статті 22 Закону передбачено, що у разі виявлення з боку органів управління боржника дій, які створюють перешкоди діям розпорядника майна чи інші порушення законодавства, за клопотанням кредиторів або інших учасників справи про банкрутство, ухвалою господарського суду, повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання обов`язків тимчасово покладаються на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.
З моменту призначення (12.05.2016) розпорядником майна Новіковим Ю.П. жодного разу до господарського суду не було подано клопотання про припинення повноважень керівника боржника у зв`язку із невиконанням покладених на нього обов`язків.
Згідно до вимог ч.4 ст.22 Закону розпорядник майна несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України.
Також, судом 1-ї інстанції не взято до уваги лист в.о. директора Заколодяжного М.О. від 29.05.2018 №52 скерованого Голові Державного Агентства резерву України та арбітражному керуючому Новікову Ю.П., яким повторно проінформовано про знаходження підприємства в дуже скрутному становищі, неможливості забезпечення зберігання зерна, матеріальних цінностей підприємства, та повного зняття з себе відповідальності.
Відповідно до вимог ч.3 ст.98 Закону, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.
Викладені обставини свідчать про те, що арбітражним керуючим ОСОБА_4 . ОСОБА_2 . не було надано жодної правової оцінки отриманої інформації та не вжито жодних результативних дій спрямованих на забезпечення виходу з зазначеної ситуації, що вказує на ігнорування арбітражним керуючим прав та обов`язків наданих (покладених) на нього Законом, як розпорядника майна ДП «Новотроїцький елеватор» що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави.
          З матеріалів справи вбачається, що вибуття матеріальних цінностей відбулося в період з моменту проведення інвентаризації (24.06.2016) по дату проведення позапланової перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області, тобто, в період виконання Позивачем своїх обов`язків розпорядника майна.
          Разом з тим, судова колегія наголошує, що відділ з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, який проводив перевірку, не має та не наділений повноваженнями щодо здійснення слідчих (розшукових) дій, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні відповідно до ст.223 Кримінального процесуального кодексу України.
          Комісією з перевірки в довідці позапланової виїзної перевірки зазначено (довідка від 10.09.2018 №10), що відповідно до наданих матеріалів (документів) інвентаризація на ДП «Новотроїцький елеватор» проведена без зазначення місцезнаходження (фактичної адреси) дільниці, а тому неможливо встановити на яких самих дільницях була проведена інвентаризація».
В довідці позапланової виїзної перевірки (довідка від 10.09.2018 №10) зазначено, що під час виїзду за місцезнаходженням майна боржника ДП «Новотроїцький елеватор» (по Новоолексіївській, Софіївській та Новотроїцькій дільницях), вибірковим методом встановлено відсутність (розбіжність) майнових активів (основних засобів) у порівнянні з наявними інвентаризаційними описами, які затверджені розпорядником майна Новіковим Ю.П.
Судова колегія звертає увагу, що з моменту призначення ОСОБА_5 процедура розпорядження майном ДП «Новотроїцький елеватор» триває більше 2-х років, і тільки 13.09.2018року розпорядник майна ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції у Херсонській області з заявою про вчинення злочину а сіте щодо крадіжки майна ДП «Новотроїцький елеватор» на підставі довідки про результати позапланової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого (довідка від 10.09.2018 №10), відповідно до якої Комісією з перевірки Головного територіального управління юстиції у Херсонській області встановлено відсутність (розбіжність) майнових активів (основних засобів) у порівнянні з наявними інвентаризаційними описами, які затверджені розпорядником майна Новіковим Ю.П.
Тим самим арбітражний керуючий Новіков Ю.П. дав підстави Комісії з перевірки вважати, що під час виконання обов`язків розпорядника майна ДП «Новотроїцький елеватор» ним дійсно не було вжито належних заходів щодо захисту майна, що у свою чергу призвело до розкрадання майна боржника, розукомплектування засобів виробництва і негативно вплинуло на права та інтереси кредиторів (боржника).
Отже, на думку колегії суддів, арбітражним керуючим Новіковим Ю.П. не було вжито жодних результативних дій щодо забезпечення належних заходів для захисту майна боржника, а також не надано доказів підтвердження вищезазначеного факту, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредиторів.
Відсутність таких доказів свідчить про те, що арбітражний керуючий Новіков Ю.П. діє не в інтересах боржника або його кредиторів, чим ігнорує вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який чітко визначає обсяг прав та обов`язків, що покладаються на арбітражного керуючого, а також під час реалізації своїх прав та обов`язків як розпорядник майна ДП «Новотроїцький елеватор» діяв не добросовісно, нерозсудливо та необґрунтовано, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів кредиторів.
Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих комісії, оформлене протоколом №76/11/18 від 06 листопада 2018 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі подання №1174 від 03 жовтня 2018 року та зобов`язання Міністерства Юстиції України поновити дію свідоцтва від 16.04.2013 № 800 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_3 Юрію ОСОБА_6 та забезпечити виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідатора) України запису про анулювання свідоцтва арбітражного керуючого 16.04.2013 року № 800, виданого арбітражному керуючому Новікову Юрію ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає, що вказані вимоги не можуть бути задоволені з огляду на наступне.
Так, рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих комісії, оформлене протоколом №76/11/18 від 06 листопада 2018 року про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі подання №1174 від 03 жовтня 2018 року жодним чином не порушують суб`єктивні права позивача, складання оспорюваного протоколу не є доказом притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 
У зв`язку із чим, обраний позивачем спосіб захисту прав, які він вважає порушеними, не відповідає законодавству, позаяк сам лише факт складання протоколу не спроможний порушити права особи та складений виключно на реалізацію компетенції Дисциплінарної комісії.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 цього Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Таким чином, обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер, натомість, протокол Комісії не породжує обов`язкових юридичних наслідків, оскільки на наслідками його розгляду приймається рішення по суті визначеного питання, тому, на думку колегії суддів, в задоволенні позовних вимог в цій частині також необхідно відмовити.
Отже, колегія судді не погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про часткову обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.
Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -
          
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року – скасувати.
Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Арбітражного керуючого ОСОБА_1 – відмовити у повному обсязі.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 10.02.2020 року.

Головуючий                                                                                 Д.В. Запорожан 

Судді:                                                                                                Н.В. Вербицька

                                                                                                                    К.В. Кравченко