Номер провадження: 22-ц/813/3958/20 
Номер справи місцевого суду:  2-1161/10
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.01.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В., 
за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2019 року про залишення без розгляду заяви про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання розпоряджень незаконними, визнання правовстановлюючих документів та договору купівлі-продажу недійсними, про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знесення та приведення нерухомого майна в первинне положення,

                        В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання розпоряджень незаконними, визнання правовстановлюючих документів та договору купівлі-продажу недійсними, про усунення перешкод в користуванні власністю, зобов`язання знесення та приведення нерухомого майна в первинне положення відмовлено у повному обсязі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2011 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 липня 2011 року залишено без змін.
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами.
Заява обґрунтована тим, що в межах розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_11 , діючої в інтересах ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 до ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , третя особа: Одеська міська рада, ОСОБА_16 , Департамент комунальної власності Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю була проведена судова будівельно-технічна експертиза, за резутатами якої 26.07.2019 року експертом було встановлено, що у підвальному приміщенні, площею 78,6 кв.м. багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , розташована система водовідведення, відкрите прокладання загально будинкових інженерних мереж водопостачання, водовідводу (каналізації), відсутнє газопостачання. За висновком експерта, підвальне приміщення площею 78,6 кв.м. багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , є допоміжним приміщенням житлового будинку. Проте доступ до інженерних мереж для контролю та обслуговування загально будинкових мереж у зазначеному приміщенні відсутній.
Таким чином, як зазначає заявник, інженерні комунікації на день ухвалення рішення були у спірному підвальному приміщенні, проте були приховані відповідачем всередині стін підвалу, на що судовий експерт в 2009, 2010 році не звернув уваги.
У зв`язку з тим, що вказані обставини існували на час розгляду справи у 2010 році, проте не були відомі на той час позивачу та суду, а стали відомі заявнику лише у вересні 2019 року, просить переглянути рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явилися до судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Залишаючи без розгляду заяву  ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2010 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 пропущено трирічний строк, встановлений ч.2 п.1 ст.424 ЦПК України на подання заяви.
Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наведених в цій постанові підстав.
Відповідно до ст..423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
В силу роз`яснень, що викладені в п.п. 3-6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
При вирішенні питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, відповідно до якого жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Відповідно до ч.1 ст.425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Відповідно до ч.1-4 ст..427 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді або колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Відкривши провадження за нововиявленими або виключними обставинами, суддя (суддя-доповідач) надсилає учасникам справи копії заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє учасників справи.
За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
Відповідно до ч.1 п.1 ст..424 ЦПК України  заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Відповідно до ч.2 ст..424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.
Таким чином, трирічний строк на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, наведений в ч.2 ст..424 ЦПК України являє собою строк реалізації стороною права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк (3 роки) є присічним і не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску. 
Відповідно до п.13 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК (в новій редакції п.1, ч.1 ст..424 ЦПК України) місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК.
При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин.
Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.
Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними.
Встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України трирічний строк (ч.2 п.1 ст.424 в новій редакції ЦПК України) для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу (ч.2 п.1 ст.423 ЦПК України в новій редакції), є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.
Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з порушення заявником трирічного строку на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, який встановлений ч.2 п.1 ст.424 ЦПК України. Проте, такий висновок суду є помилковим, оскільки підставою для залишення заяви про перегляд рішення за нововиявленим обставинами без розгляду є порушення заявником процесуального строку, визначеного п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України та коли підстави для його поновлення відсутні, а не коли заявником порушено присічний строк, встановлений ч.2 п.1 ст.424 ЦПК України. 
Трирічний строк, наведений у нормі ч.2 п.1 ст.424 ЦПК України не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки. Цей строк є присічним, тобто таким, сплив якого спричиняє припинення самого права, за реалізацією якого звертається особа, та він не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску. Відповідно, наслідки пропущення такого строку інші (відмова у відкритті провадження за ново виявленими обставинами).
Пунктом 13 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» передбачено, що наслідком пропущення присічного строку є відмова у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Разом з тим, у разі відкриття провадження за нововиявленими обставинами і виявлення пропуску присічного строку на подання заяви, дана обставина може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключеними обставинами. 
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував положення процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд 

                                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 15.01.2020 року.

Головуючий                  О.М. Таварткіладзе 

Судді:                 А.П. Заїкін

                                                                       О.В. Князюк