ПОСТАНОВА
Іменем України

18 лютого 2020 року 

м. Київ

справа №818/2/14

касаційне провадження №К/9901/27091/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 (головуючий суддя - Дюкарєва С.В.; судді: Жигилій С.П., Перцова Т.С.) у справі № 818/2/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Шосткинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Шосткинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2013 № 0005891702, від 21.11.2013 № 0005901702, від 21.11.2013                         № 0005921702, від 21.11.2013 № 0005971702. 
Справа розглядалась судами неодноразово. За наслідками останнього її розгляду Сумський окружний адміністративний суд постановою від 02.07.2015 адміністративний позов задовольнив. 
Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 29.09.2015 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 скасував у частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 21.11.2013 № 0005901702 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 156803,00 грн., у тому числі 125443,00 грн. - основний платіж та 31360,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції; від 21.11.2013 № 0005921702 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в розмірі 157994,00 грн., у тому числі 105330,00 грн. - основний платіж та 26332,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції; від 21.11.2013                    № 0005971702 у повному обсязі. Прийняв нову постанову, якою в задоволенні цієї частини позовних вимог відмовив. В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 залишив без змін.
09.10.2015 Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою виправив допущені в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 арифметичні помилки, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення таким чином: «Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 21.11.2013                  № 0005901702 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 78053,75 грн., у тому числі 62443,00 грн. - основний платіж та 15610,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції; від 21.11.2013 № 0005921702 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в розмірі 118082,25 грн., у тому числі 94468,23 грн. - основний платіж та 23617,05 грн. - штрафні (фінансові) санкції; від 21.11.2013 № 0005971702 у повному обсязі».
В подальшому, 27.09.2016 Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою виправив допущені в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015 та ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2015 арифметичні помилки, виклавши другий абзац резолютивної частини рішення таким чином: «Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.07.2015 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 21.11.2013 № 0005901702 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 78053,75 грн., у тому числі 62443,00 грн. - основний платіж та 15610,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції; від 21.11.2013 № 0005921702 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, в розмірі 134815,50 грн., у тому числі              107852,40 грн. - основний платіж та 26963,10 грн. - штрафні (фінансові) санкції; від 21.11.2013 № 0005971702 у повному обсязі».
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив його в касаційному порядку. 
В касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
В обґрунтування своїх вимог Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме: частини першої статті 74, частини першої статті 159, частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції).
Зокрема зазначає, що судом не обґрунтовано підстави неврахування ним при здійсненні розрахунку положень пункту 177.3 статті 177, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та не зазначено, чому саме не прийнято доводи позивача про неправильність такого розрахунку. 
Крім того, наголошує на тому, що судом апеляційної інстанції не витребувано в контролюючого органу його розрахунок суми податків у разі переходу підприємця на загальну систему оподаткування з 01.07.2012, як вважав Харківський апеляційний адміністративний суд, а не з 01.04.2012, як зазначав відповідач. Судово-економічну експертизу щодо перерахунків податків у зв`язку зі зміною об`єкта оподаткування, на переконання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , судом також помилково не призначено. 
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції) суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
За загальним правилом судове рішення повинно бути точним. Помилки в тексті судового рішення, зумовлені арифметичними або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив такий акт.
Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри; випадкова перестановка цифр; спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю.
В той же час, не є арифметичною помилкою, а отже, і не може бути виправлена в порядку, передбаченому зазначеним процесуальним механізмом, застосування неправильних методик підрахунку або покладення в основу розрахунку невірних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.
При цьому, вирішуючи питання щодо виправлення описки, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
У спірній ситуації суд касаційної інстанції не може дійти беззаперечного висновку про виправлення судом апеляційної інстанції саме арифметичної помилки, а не зміни методики обрахунку або вихідних даних для такого обрахунку, та, відповідно, перевірити наявність підстав для виправлення, адже постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2015, ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2015, а також оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не містять детального розрахунку здійснених обчислень з деталізацією кожного показника.  
Наведене, у свою чергу, позбавляє суд касаційної інстанції вирішити питання про дотримання Харківським апеляційним адміністративним судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення. 
За правилами частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-IX, статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016 у справі           № 818/2/14 скасувати. 
Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                                            Т.М. Шипуліна

                                                                                                    Л.І. Бившева
                                                                                                    
                                                                                                                В.В. Хохуляк