ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

__________________________________________________________________

Постанова
Іменем України

14 січня 2020 року                                 
м. Харків

справа № 619/529/14-ц 
провадження № 22-ц/818/640/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
       
головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач), 
суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю., 
за участю секретаря: Кравченко О. О., 

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,
відповідач - ОСОБА_1 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року, ухвалене у складі судді Нечипоренко І.М., -

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовом, мотивуючи який зазначило, що 06 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 54 485,00 доларів США та зобов`язався повернути вказану суму у строк  до 06 серпня 2037 року та сплачувати проценти із розрахунку 4,99 % річних та ставку FIDR, яка визначається банком самостійно.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .

29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля, за умовами якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за договором кредиту від 06 серпня 2007 року.

Посилаючись на те, що відповідач взятих на себе за кредитним договором зобов`язань належним чином не виконав, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17 389,49 доларів США, а також  507 328,81 грн. пені за порушення виконання зобов`язань.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що строк повернення кредиту у повному обсязі визначено умовами укладеного з відповідачем договору до 06.08.2037 року, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості у лютому 2014 року, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 17 389,49 доларів США розрахована за період з 07.02.2011 року, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позов пред`явлено зі спливом позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що  06.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1  укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 54 485,00 доларів США та зобов`язався повернути вказану суму у строк до  06.08.2037 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом процентну ставку, яка складається із фіксованого відсотка - 4,99 % річних та FIDR - процентної ставки по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку, яка визначається банком самостійно.

06.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір іпотеки, предметом якої є квартира АДРЕСА_1 .

29.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля, за яким банк відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за укладеним з відповідачем кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що реалізація 25.11.2010 року предмета іпотеки свідчить про те, що банк скористався передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України правом та змінив строк виконання основного зобов`язання, з позовом про стягнення заборгованості звернувся у лютому 2014 року, тобто зі спливом позовної давності, що є окремою самостійною підставою для відмови у його задоволенні.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

14.09.2009 року ОСОБА_1 видав представникам банку довіреність на право розпорядження предметом іпотеки - квартирою АДРЕСА_1 .

25.11.2010 року було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного предмета іпотеки, який було реалізовано банком за 333 425,40 грн, кошти від продажу зараховані на погашення заборгованості за кредитним договором наступним чином: на погашення основної заборгованості - 34 371,21 дол. США та 5 908,21 дол. США на погашення заборгованості за процентами.

Відповідно до частини першої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (частина третя статті 244 ЦК України).

Стаття 598 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Звернення стягнення у будь-який спосіб на предмет іпотеки повинно задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням і тільки у такому випадку ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.

Таким чином, відповідач добровільно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 серпня 2007 року передав належне йому майно - квартиру  АДРЕСА_1 .

Видача ОСОБА_1 довіреності на ім`я співробітників ПАТ «ОТП Банк», яке переуступило право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», свідчить про те, що між відповідачем і співробітниками банку склалися правовідносини представництва, що стало підставою для укладення 25.11.2010 року банком договору-купівлі продажу належної ОСОБА_1 квартири і не свідчить про припинення кредитного зобов`язання належним виконанням.

Розмір заборгованості за кредитом після її часткового погашення за рахунок реалізації предмета іпотеки становить 17389,49 доларів США.

Крім того, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідно до умов договору відповідачу нараховано пеню за порушення зобов`язань за кредитним договором у межах спеціального строку позовної давності в один рік у розмірі 507 328,81 грн.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Оскільки розмір пені, нарахованої позивачем, значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, судова колегія вважає за можливе на підставі ст. 551 ЦК України зменшити суму пені до суми основного боргу (у гривневому еквіваленті за курсом НБУ), стягнувши з відповідача пеню у розмірі 416 826 грн.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову ТОВ «ОТП «Факторинг Україна».

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 17 334 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року скасувати, прийняти нову постанову.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту від 06 серпня 2007 року у розмірі 17 389,49 доларів США та 416 826 грн пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 17334 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2020 року.

Головуючий                                                                Р.М. Піддубний

Судді                                                                       А.В. Котелевець

                                                                                       О.Ю. Тичкова