ПОСТАНОВА
Іменем України

12 грудня 2019 року 
Київ
справа №420/6014/18
адміністративне провадження №К/9901/23698/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Білак М.В. (суддя-доповідач),
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року (головуючий суддя - Яковлєв О.В., судді: Градовський Ю.М., Крусян А.В.)
у справі №420/6014/18 
за позовом ОСОБА_1 
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області 
про стягнення  середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
I. РУХ СПРАВИ
1.          У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення вимог, просила:
- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі №815/6708/14;
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області щодо невиконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі №815/6708/14;
- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2014 року по 22 грудня 2014 року у розмірі 2 783,88 грн.;
- стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі у справі №815/6708/14 з 22 грудня 2014 року по           1 листопада 2018 року у розмірі 213 005,05 грн.
2.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
3.          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове - про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, за період з 23 грудня 2014 року по 1 листопада 2018 року, у сумі    76  833,30 грн. В іншій частині позовних вимог провадження у справі закрито.
4.          Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, позивачка звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його змінити в частині розміру суми та періоду стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді з 22 грудня 2014 року по 17 липня 2019 року з 76  833,30 грн на 272  640,97 грн. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області №133 «ОС» від 31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора інспекційного відділу №1 Інспекційного управління в Одеській області Інспекції ДАБК в Одеській області у зв`язку з ліквідацією Інспекції ДАБК в Одеській області на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.
6.          Не погодившись із правомірністю звільнення, позивачка оскаржила вказаний наказ в судовому порядку.
7.          Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі №815/6708/14, залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року, визнано протиправним та скасовано наказ Інспекції ДАБК в Одеській області № 133 «ОС» від 31 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 з 31 жовтня 2014 року на роботі в Інспекції ДАБК в Одеській області на посаді головного державного інспектора інспекційного відділу №1 Інспекційного управління в Одеській області Інспекції ДАБК в Одеській області. Зобов`язано Інспекцію ДАБК в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2014 року по день поновлення на посаді. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора інспекційного відділу №1 Інспекційного управління в Одеській області Інспекції ДАБК в Одеській області та в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць. 
8.          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 6 липня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну відповідача по справі  №815/6708/14. Замінено Інспекцію ДАБК в Одеській області на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.
9.          Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 6 липня 2015 року у справі  №815/6708/14 скасовано та постановлено нову. Заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Замінено Інспекцію ДАБК в Одеській області на Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції.
10.          В свою чергу, 22 грудня 2015 року та 23 грудня 2015 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито два виконавчих провадження з виконання виконавчих листів №815/6708/14, а саме щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі та щодо зобов`язання нарахування та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №49714780 від 22 грудня 2015 року та ВП №49714944 від 23 грудня 2015 року відповідно).
11.          Під час виконання вказаних виконавчих листів, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області листами від 5 січня 2016 року №№1015-05/1-44/1, 1015-05/1-45/1 повідомлено головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області є територіальним органом - структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України та не є юридичною особою. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області не має власних рахунків у банківських установах та не має права їх мати, не має права приймати (поновлювати) та звільняти з роботи.
12.          При цьому, 30 травня 2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено постанови про закінчення виконавчих проваджень у зв`язку з невиконанням виконавчого документа.
IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13.          Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що оскільки позивачкою по суті заявлено вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання належного виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі №815/6708/14, то, відповідно, вона невірно обрала спосіб захисту свого порушеного права. Якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинених на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі №815/6708/14 або порушення її прав, свобод чи інтересів, то вона повинна була звернутись до суду у порядку, визначеному статтею 383 КАС України, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не з новим позовом.
14.          Крім того, суд вказав на безпідставність вимоги до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, оскільки судом у справі №815/6708/14 зобов`язано Інспекцію ДАБК в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 31 жовтня 2014 року по день поновлення на посаді, а Державна архітектурно-будівельна інспекція України не була стороною виконавчого провадження.
15.          Також суд зазначив, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі №815/6708/14 скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 6 липня 2015 року, якою було замінено Інспекцію ДАБК в Одеській області на Державну архітектурну-будівельну інспекцію України. При цьому, постановлено нову ухвалу, якою замінено Інспекцію ДАБК в Одеській області на Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції. 
16.          У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
17.          Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про поновлення позивачки на публічній службі та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та закриваючи провадження дійшов висновку, що ці вимоги вже розглянуто у межах адміністративної справи №815/6708/14, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
18.          Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення позивачки на службі, то суд апеляційної інстанції посилаючись на положення КЗпП України зазначив, що з дня ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі у суб`єкта владних повноважень виник обов`язок щодо виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.
19.          Враховуючи те, що в даному випадку, сторонами у справі не заперечується, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на виконання рішення у справі №815/6708/14 позивачку не поновлено на посаді, апеляційний суд дійшов висновку, з метою захисту позивачки від триваючого протягом майже 5 років порушення її трудових прав, про стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на її користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на службі.
20.          При цьому зазначив, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі №815/6708/14, Інспекцію ДАБК в Одеській області замінено на правонаступника - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, а тому її посилання про те, що вона не зобов`язана поновлювати позивачку на посаді та не є правонаступником інспекції є необґрунтованим. 
21.          Крім того, дійшов висновку, що саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України, як розпорядник відповідних бюджетних коштів, має здійснювати позивачці виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про її поновлення на посаді. 
22.          У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції встановивши, що період вимушеного прогулу позивачки з 23 грудня 2018 року по 1 листопада 2018 року складає 965 робочих днів, дійшов висновку про стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі в сумі 76  833,30 грн.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
23.          Позивачка у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції в частині визначення періоду та суми стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.
24.          Так, апеляційний суд не вжив всіх заходів для отримання витребуваних доказів: не стягнуто штраф з голови Державної архітектурно-будівельної інспекції, відповідно до статті 149 КАС України, не звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення злочину, відповідальність за який передбачена статтею 382 Кримінального кодексу України. У зв`язку з чим, клопотання про витребування розрахунку заробітної плати не виконано.       
25.          Розраховуючи суму середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення у справі №815/6708/14 від 22 грудня 2014 року апеляційний суд керувався пунктом 32 Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», яким роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Однак, в цьому ж пункті 32 Пленуму Верховного Суду України № 9 зазначено, що при стягненні середнього заробітку враховуються Положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок № 100).
26.          Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 Порядку №100 у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду.
27.          Згідно з абзацом восьмим пункту 2 Порядку №100 у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.
28.          Постановою Кабінету Міністрів України №292 від 6 квітня 2016 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» передбачено підвищення посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів з одночасною зміною структури заробітної плати цих працівників з 1 травня 2016 року.
29.          Листом Міністерства соціальної політики України та Мінфіну від 15 серпня            2016 року надано роз`яснення щодо обчислення середньої заробітної плати державних службовців, відповідно до якого, враховуючи, що з 1 травня 2016 року відповідно до постанови №292, підвищено посадові оклади з одночасною зміною структури, то розрахунковим періодом для проведення нарахувань виходячи з середньої заробітної плати, передбачених пунктом 1 Порядку, буде період, починаючи з травня 2016 року.
30.          Листом Міністерства соціальної політики України від 8 січня 2019 року №12/0/102-19 на її запит також повідомило, що нарахування середньої заробітної плати для оплати часу вимушеного прогулу з травня 2016 року проводиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів. Тобто, у розмірі заробітної плати за травень виходячи із нових умов оплати праці.
31.          Підвищення посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів з одночасною зміною структури заробітної плати цих працівників відбувалось ще з 1 січня 2017 року, з 1 січня                2018 року та з 1 січня 2019 року (постанова КМУ №15 від 18 січня 2017 зі змінами «Питання оплати праці працівників державних органів»).
32.          Однак, суд апеляційної інстанції при виконанні розрахунку середнього заробітку не врахував положення абзаців сьомого та восьмого пункту 2 Порядку №100, що призвело до неправильного нарахування суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на посаді від 22 грудня 2014 року у справі №815/6708/14. 
33.          З огляду на наведене, позивачка вважає, що середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення її на посаді підлягає стягненню за період з               22 грудня 2014 року по 17 липня 2019 року (день прийняття судом рішення) складає 272 640,97 грн, а тому постанова суду апеляційної інстанції в частині періоду та розміру суми підлягає зміні.
34.          В іншій частині рішення суду апеляційної інстанцій позивачкою не оскаржується.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
35.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
36.          Оскільки рішення суду апеляційної інстанції оскаржується позивачкою лише в частині періоду та розміру суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення, Верховний Суд переглядає його лише в цій частині. 
37.          Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.
38.          Відповідно до частини першої статті 255 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
39.          Пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.
40.          Згідно з частиною другою статті 257 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
41.          Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
42.          Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.
43.          Як встановлено апеляційним судом, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року в частині поновлення ОСОБА_1 з 31 жовтня 2014 року на роботі відповідачем не виконана, а тому вона має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі. 
44.          Верховний Суд звертає увагу, що затримка виконання судового рішення має часові рамки. Тобто по суті така затримка є певним періодом часу, який бере відлік з наступного дня після постановлення судового рішення про поновлення на посаді (яке підлягає негайному виконанню) до дня його виконання (у цьому випадку - видання наказу про поновлення).
45.          При цьому, апеляційний суд правильно визначив період часу за який необхідно стягнути середній заробіток, який бере відлік з наступного дня після постановлення судового рішення про поновлення на посаді (яке підлягає негайному виконанню), а саме з 23 грудня 2014 року по 1 листопада 2018 року, тобто по дату визначену самою позивачкою в позовній заяві.
46.          Відповідно до положень статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
47.          Як встановлено апеляційним судом, завертаючись до суду, зокрема, з вимогою про стягнення середнього заробітку, позивачка самостійно та на свій власний розсуд вказала кінцевою датою стягнення 1 листопада 2018 року, а тому в апеляційного суду були відсутні підстави для встановлення кінцевою датою стягнення дату винесення судом судового рішення. 
48.          Тому, доводи касаційної скарги в частині періоду виплати середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі є безпідставними.
49.          Відповідно до абзацу сьомого пункту 2 Порядку №100 у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду.
50.          Згідно з абзацом восьмим пункту 2 Порядку №100 у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів. 
51.          Що ж стосується суми стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, то суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що  середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі слід розраховувати на підставі того штатного розпису і тих складових заробітної плати, на які він мав право при звільненні. 
52.          При цьому зазначив, що в даному випадку, Інспекцію ДАБК в Одеській області з якої звільнено позивача припинено як юридичну особу з 10 червня 2015 року, а тому відсутні можливості врахувати зміни структури заробітної плати за аналогічними посадами у відповідному органі при обрахунку середнього заробітку позивачки.   
53.          Однак, такий висновок апеляційного суду є необґрунтований, оскільки ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі  №815/6708/14 про поновлення на роботі замінено Інспекцію ДАБК в Одеській області на Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції. 
54.          Верховний Суд звертає увагу на те, що передумовою для здійснення розрахунку суми середнього заробітку є встановлення наявності в Департаменті державної архітектурно - будівельної інспекції посад, які аналогічні посаді позивачки та інформації про посадові оклади відповідних державних службовців. 
55.          Однак, апеляційний суд вирішуючи позовні вимоги в цій частині вказаних обставин не встановив, а обмежився лише посиланням на те, що всупереч покладеному судом обов`язку, відповідачами у справі не надано до суду своїх розрахунків середнього заробітку позивачки, а також будь-яких відомостей про існування у новоутворених підрозділах аналогічних посад, посаді позивачки та інформації про посадові оклади відповідних державних службовців.
56.          Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний суд на підставі статті 80 КАС України вживав заходи щодо витребування у відповідачів вказаних вище доказів шляхом прийняття ухвал від 17 квітня 2019 року, 10 червня 2019 року  та 3 липня 2019 року, які відповідачами виконані не були. 
57.           Згідно з частиною восьмою статті 80 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 року) у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим кодексом.
58.          Ухвалою апеляційного суду від 3 липня 2019 року відповідно до частини другої статті 149 КАС України (в редакції після 15 грудня 2017 року) вжито заходи процесуального примусу та стягнуто в дохід Державного бюджету України з директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області штраф, у розмірі 9  605 грн.  
59.          Однак, Верховний Суд звертає увагу на те, що штраф є одним із заходів процесуального примусу, визначений чинними положеннями КАС України. Між тим, апеляційний суд не обмежений у виборі та застосуванні інших заходів процесуального примусу, що передбачені КАС України.  
60.          З метою правильного вирішення спору в частині суми середнього заробітку за невиконання рішення про поновлення на посаді, що є предметом у цій справі, необхідно перш за все встановити обставини щодо наявності в Департаменті державної архітектурно - будівельної інспекції посад, які аналогічні посаді позивачки та інформації про посадові оклади відповідних державних службовців та розраховуючи суму середнього заробітку врахувати положення Порядку №100. 
61.          Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
62.          Верховний Суд зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам щодо його обґрунтованості, оскільки ухвалене без повного і всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення цього спору.
63.          Суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 341 КАС України позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
64.          За змістом статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
65.          Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
66.          З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та, як наслідок, висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
67.          Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та, як наслідок, висновку про наявність підстав для скасування судового рішення апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до цього ж суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника в сумі 76 833,30 грн. 
68.          При новому розгляді спору судам необхідно: надати оцінку всім твердженням та аргументам сторін (у тому числі, вчинити передбачені процесуальним законом дії з метою витребування доказів, необхідних для правильного вирішення спору); на підставі додатково встановлених обставин прийняти законне та обґрунтоване рішення.
69.          Під час нового розгляду справи слід взяти до уваги наведене в цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи (у тому числі, вчинити передбачені процесуальним законом дії з метою витребування доказів, необхідних для правильного вирішення спору) і, залежно від установленого та відповідно до чинного законодавства, прийняти відповідне рішення. 
70.          В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції не є предметом касаційного оскарження.
71.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 351, 356 КАС України, суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в частині стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника в сумі 76 833,30 грн скасувати, справу №420/6014/18 в цій частині та направити на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

В іншій частині постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду