ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/173/20 Справа № 210/6601/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  та його захисника Щербаня В.С., апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
В постанові зазначено, що 14 листопада 2019 року о 00 год. 22 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, вул. Пісочна, біля буд. 47 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мазда д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №2908 від 14.11.2019 з КП «КПНД» ДОР». ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, зокрема, просив суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на оскарження постанови. 
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що лише 26 грудня 2019 року ним отримано повний текст постанови, що є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутностю складу адміністративного правопорушення в його діях.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1  зазначив, що постанова є незаконною, винесена з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд не надав належної  оцінки наявним в матеріалах справи доказам і обставинам та підійшов формально до вивчення обставин справи. Так, вказує, що він не керував транспортним  засобом та автомобіль стояв на узбіччі з увімкненою аварійною сигналізацією, коли працівники поліції підійшли до нього, що підтверджується відеозаписом. До того, звертає увагу, що в матеріалах справи знаходитися квитанція про проходження ним тесту 19.11.2014, в якій його ПІБ вписано рукою. Окрім того, зазначає, що протокол складено о 02 годині 03 хвилини, а  висновок  №2908 від 14 листопада 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем наркологом ОСОБА_2  о 02 годині 05 хвилин. При цьому,  ОСОБА_2  не має кваліфікації судового експерта. Разом із цим, вважає, що протокол складено раніше ніж працівник поліції мав докази на підтвердження його винуватості та із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме: відсутні  відомості  про свідків  та їх письмові пояснення, не здійснено перелік додатків до протоколу. Також вказує, що його захисник звертався із клопотаннями про допит свідків та витребування доказів, однак судом першої інстанції вони не були задоволені, чим порушено його право на захист та справедливий суд.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника Щербаня В.С., свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку. 
Вирішуючи питання про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що в порушення вимог ст. 285 КУпАП, копію постанови у справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2019 ним було отримано лише 26.12.2019.
За таких обставин, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він пропущений з поважних причин.
Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та доведеність його вини, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №369185 від 14.11.2019; чеком до нього про результати огляду з використанням алкотестера "Драгер 6820", яким зафіксовано результат тесту - 3.62 проміле; рапортом поліцейського взводу 3 роти 1 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції Гаврилюк О.; відеозаписом з відео реєстратора (боді - камери); медичним висновком №2908 від 14.11.2019 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР"
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та доведеність вини апелянта у його вчиненні.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керував не він, а ОСОБА_3 , то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявним у матеріалах відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому видно, що ОСОБА_1 , знаходиться за кермом транспортного засобу МАЗДА 323, номерний знак НОМЕР_1 .
При цьому, покази свідка ОСОБА_3 під час судового засідання суду апеляційної інстанції, в частині тверджень про те, що транспортним засобом керував він, а не ОСОБА_1 , суд критично оцінює, оскільки вони з ОСОБА_1 знаходяться в дружніх відносинах та його покази є суперечливими й протирічать іншим, вищенаведеним доказам у справі.
Перевіряючи доводи апелянта щодо недопустимості доказів - протоколу про адміністративне правопорушення та висновку №2908 від 14.11.2019 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий лікарем ОСОБА_2 , суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу з таких підстав.
Наказом Департаменту охорони здоров`я від 22.02.2017 № 199/0197-17 затверджено Перелік лікувально-профілактичних закладів, яким надано право проведення медичних оглядів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за направленням правоохоронних органів, керівників підприємств та установ, за власним бажанням громадян до якого входить КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР"
Відповідно до п.п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі Інструкція), предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, при цьому, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ може використовуватися кров. 
Огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та складений лікарем ОСОБА_2 . В висновок щодо результатів цього огляду, повністю відповідає вимогам цієї Інструкції.
Разом з цим, згідно відповіді наданої ОСОБА_1 адміністрацією КЗ "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР" на його заяву від 13.12.2019 лікар-нарколог ОСОБА_2 має всі повноваження для проведення медичних оглядів. 
Щодо доводів ОСОБА_1 про суперечливість часу складення протоколу про адміністративне правопорушення о 02.03 годині та медичного висновку о 02.05 годині, які знаходяться у справі, то суд вважає це опискою, яка хоч і має місце, проте вона не є суттєвою та не може слугувати безумовною підставою для скасування рішення й не може впливати на правильність висновків суду першої інстанції, а тому ці доводи не заслуговують на увагу.
Окрім того, сам ОСОБА_1 , в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, не заперечував факт його знаходження 14.11.2019 в стані алкогольного сп`янінн та складення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та висновку №2908 від 14.11.2019 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року - задовольнити.
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко