ПОСТАНОВА 
Іменем України

15 січня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 384/335/19
провадження № 22-ц/4809/73/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Голованя А. М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашко С.І.,
       за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,
учасники справи:
позивач - приватне сільськогосподарське підприємство ім. Ватутіна,
відповідачі - ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор з питань реєстрації речових прав Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2019 року, у складі судді Галицького В.В., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У травні 2019 року приватне сільськогосподарське підприємство ім. Ватутіна (далі ПСП ім. Ватутіна) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 та фізичної особи підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_2 , в якому просило визнати недійсним договір оренди землі укладений 20.11.2018 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , зареєстрований державним реєстратором Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області  за № 29218648, скасувати його державну реєстрацію та визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 06.04.2013, зареєстрованого за № 1228052 від 06.06.2013, укладеного між ПСП ім. Ватутіна та ОСОБА_1. укладеною з дня набрання законної сили рішенням суду.
В обґрунтування позову зазначив, що 06 червня 2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №1228052 внесено запис про реєстрацію договору оренди землі, укладений між ПСП ім. Ватутіна та громадянином ОСОБА_1 . 
Предметом договору оренди земельної ділянки зазначено, що орендодавець ОСОБА_1 , надає, а орендар ПСП ім. Ватутіна приймає в строкове платне володіння, користування земельну ділянку загальною площею 4,19 га кадастровий номер земельної ділянки 3524355000:02:000:0319 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 
Пунктом 8 договору сторони передбачили що договір укладено на 5 календарних років з моменту його державної реєстрації з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У разі, якщо орендодавець не направив письмове звернення про розірвання договору за 60 днів, договір вважається продовжений на новий термін. 
18.04.2018, позивач, посилаючись на переважне право на поновлення договору, а також враховуючи умови п. 8 договору оренди землі, приписи ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» направив на адресу відповідача лист з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки від 06.06.2013 року, а також проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. 
30.04.2018 до ПСП ім. Ватутіна надійшов лист від ОСОБА_1 , датований 01.01.2018, в якому він повідомив позивача про небажання продовжувати термін дії договору оренди земельної ділянки, так як він буде обробляти земельну ділянку самостійно. 
ПСП ім. Ватутіна, пішло на зустріч ОСОБА_1 , і уклало з ним додаткову угоду про розірвання договору оренди землі. 
11.04.2019, з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Довідка з реєстру речових прав на нерухоме майно) стало відомо, що 27.11.2018 державним реєстратором Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області Марущак Л.М., до реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис за №29218648 про підстави виникнення іншого речового права, а саме договір оренди землі укладений 20.11.2018, між громадянином ОСОБА_1 , та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .. Кадастровий номер земельної ділянки 3524355000:02:000:0319. Строк дії договору - 10 років. 
Позивач вважає, що укладання між громадянином ОСОБА_1 , та ФОП ОСОБА_2 , договору оренди земельної ділянки, яка перебувала в орендному користуванні ПСП ім. Ватутіна, відповідач порушив право позивача на оренду землі за попереднім договором оренди землі, який був укладений між ним і відповідачем, так як позбавив його право на поновлення договору оренди землі, шляхом введення в оману стосовно того, що ОСОБА_1 , буде самостійно обробляти земельну ділянку, а по факту він передав в оренду цю земельну ділянку іншій особі. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2019 року, яке було доповнене додатковим рішенням від 21 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Суд прийшов до висновку, що переважне право позивача на укладення нового договору оренди не було порушено. Відповідач ОСОБА_1 реалізував своє право власності на земельну ділянку та прийняв рішення про відмову в поновлені договору оренди з позивачем, що підтверджується його заявою від 01.01.2018, отриманою ПСП ім. Ватутіна 20.04.2018. Крім того, підставою передачі земельної ділянки є закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки. Новий договір оренди земельної ділянки був укладений лише після отримання земельної ділянки від позивача, а саме 20.11.2018, на значно вигідніших умовах, а саме орендна плата складає 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (замість 4 % відповідно до умов попереднього договору оренди земельної ділянки).
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Позивач вважає, що при ухвалені оскаржуваного рішення були допущенні порушення норм матеріального права та застосування норм процесуального права, судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зазначає, що районним судом було помилково інтерпретовані норми Закону України «Про оренду землі», зокрема ч.1-5 ст. 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на виникнення спірних правовідносин) де зазначено, що по закінченню строку, на який було укладено звір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Частинами 8 та 9 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.
Вказує, що в судовому засіданні ним були надані докази про відправлення супроводжувального листа та проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки зі змістом про поновлення (продовження) терміну дії цього договору. Відповідач, звернувся до підприємства вже після отримання додаткової угоди, а саме 20.04.2018 з заявою про те, що не буде поновлювати договір, так як буде обробляти земельну ділянку самостійно.
Також, позивач звертав увагу суду на норми частини 1, 2 статті 230 ЦК України, в яких зазначено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.
Вважає, що відповідач навмисно ввів в оману позивача стосовно замовчування обставин, які перешкодили укладанню правочину, а також наявності безпосереднього зв`язку з волевиявленням позивача щодо укладення договору оренди землі.
Однак, суд не прийняв до уваги спеціальні норми закону України «Про оренду землі» та норми Цивільного кодекс України стосовно навмисного введення його відповідачем в оману, і наявності безпосереднього зв`язку з волевиявленням позивача щодо укладення договору оренди землі.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що позивач був обізнаний про відсутність його волевиявлення на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, тому переважне право позивача на поновлення договору оренди не було порушено. В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач не надав суду доказів протилежного. 
Договір оренди землі між ним та ФОП ОСОБА_2 був укладений 20.11.2018, тобто після закінчення терміну дії попереднього договору оренди землі та після складення акту прийому-передачі земельної ділянки від 29.10.2018. Крім того, договір було укладено на значно вигідніших умовах, а саме орендна плата складає 7% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, замість 4% відповідно до умов попереднього договору оренди земельної ділянки.
Відповідач зауважив, що позивач достеменно знаючи про його волевиявлення не продовжувати договірних відносин щодо оренди земельної ділянки, не скористався своїм правом оскаржити в судовому порядку його відмову (зволікання) як орендодавця, як це передбачено частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі», а звернувся до суду з позовом лише 14.05.2019, тобто вже після укладеного ним нового договору оренди з ФОП ОСОБА_2 , про визнання останнього недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди землі.
Вважає, твердження позивача, що він навмисно ввів в оману позивача стосовно замовчування обставин, які перешкодили укладанню правочину, не доведено доказами та в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.
Безпідставність та неправомірність вимог позивача підтверджується численною судовою практикою Верховного суду, зокрема і справою № 235/2303/18, провадження № 61-7563 св 19 розглянутою Касаційним цивільним судом Верховного суду.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор з питань реєстрації речових прав Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області не скористалась своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
Між ПСП ім. Ватутіна та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі б/н, площею 4,19 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вільшанської селищної ради, строк дії договору 5 календарних років з моменту його державної реєстрації з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Право оренди зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як інше речове право №1228052 від 06.06.2013 (а.с.6-9).
Згідно копії листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, який ПСП ім. Ватутіна за вих. № 24 від 18.04.2018 направило відповідачу ОСОБА_1 , ПСП ім. Ватутіна просить поновити договір оренди землі від 06.06.2013 відповідно до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (а.с. 10, 11-12, 13).
Відповідно до копії заяви  ОСОБА_1 від 01.01.2018 отриманої ПСП ім. Ватутіна 20.04.2018 року, позивача повідомлено про те, що ОСОБА_1 не буде поновлювати договір оренди землі б/н державна реєстрація від 06.06.2013 за № 1228052, буде обробляти самостійно (а.с.14).
Згідно копії акту прийому-передачі земельної ділянки від 29.10.2018, орендар ПСП ім. Ватутіна передав, а орендодавець ОСОБА_1 прийняв з тимчасового користування на умовах оренди в зв`язку з закінченням терміну дії договору земельну ділянку №3524355000:02:000:0319, розміром 4,1943 га., яка знаходиться на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с. 73).
20.11.2018 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки  кадастровий номер 3524355000:02:000:0319. Строк дії договору 10 років. Орендна плата 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення 
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заявленого позову. Відповідачі заперечили проти задоволення апеляційної скарги.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - державний реєстратор з питань реєстрації речових прав Вільшанської райдержадміністрації Кіровоградської області, яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. 
Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.372 ЦПК України)  
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Звертаючись до суду з позовом ПСП ім. Ватутіна посилалося на те, що укладений 20.11.2018 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки є недійсним, оскільки при його укладенні порушено, передбачене ст.33 Закону України «Про оренду землі» та ст.777 ЦК України, переважне право ПСП ім. Ватутіна на укладання нового договору оренди землі з орендодавцем ОСОБА_1 
       За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частини перша та друга статті 792 ЦК України). Це положення кореспондує статті 13 Закону про оренду землі.
По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Орендар, який має намір скористатися  переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частини друга та третя статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частини вісім та дев`ять статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (частина перша статті 34 Закону України «Про оренду землі»).
Установлено, що між ПСП ім. Ватутіна та ОСОБА_1 . було укладено договір оренди землі б/н, площею 4,19 га. ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вільшанської селищної ради, строк дії договору 5 календарних років з моменту його державної реєстрації з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Право оренди зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як інше речове право №1228052 від 06.06.2013.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цієї статті необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. А для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. 
18.04.2018 ПСП ім. Ватутіна за вих. № 24 направило відповідачу ОСОБА_1 лист - повідомлення у якому просить поновити договір оренди землі від 06.06.2013 відповідно до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на тих самих умовах (а.с. 10, 11-12, 13).
Згідно заяви  ОСОБА_1 від 01.01.2018, зареєстрованої ПСП ім. Ватутіна 20.04.2018, позивача повідомлено про те, що він не буде поновлювати договір оренди землі б/н державна реєстрація від 06.06.2013 за №1228052, а буде обробляти землю самостійно (а.с.14).
Згідно копії акту прийому-передачі земельної ділянки від 29.10.2018, орендар ПСП ім. Ватутіна передав, а орендодавець ОСОБА_1 прийняв з тимчасового користування на умовах оренди в зв`язку з закінченням терміну дії договору земельну ділянку №3524355000:02:000:0319, розміром 4,1943 га, яка знаходиться на території Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області. 
20.11.2018 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди згаданої земельної ділянки строком на 10 років.
Крім того, ФОП ОСОБА_2 , йому запропоновані інші умови договору оренди, а саме збільшено розмір орендної плати до 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що, відповідно до чинного законодавства давало ОСОБА_1 право зробити вибір на кращих для себе умовах.
Отже, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з попереднім орендарем дають підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 5 ЦПК України, на укладення договору оренди землі відповідно до частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі», припинилося.     
Після закінчення строку дії договору оренди позивач земельною ділянкою не користувався (а.с. 73), що ним не оспорюється.
Суд надав належну оцінку доказам, правильно здійснив тлумачення закону з урахуванням установлених обставин справи. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
За таких обставин суд рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з підстав передбачених  ст. 375 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна залишити без задоволення.
Рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 20 січня 2019 року.

Головуючий суддя                                                         А.М. Головань

Судді                                                                                 О.Л. Карпенко

                                                                                С.І. Мурашко