Постанова
Іменем України
 
29 січня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 758/7236/15-ц
провадження № 61-19155св19 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), 
суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року та касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Оніщук М. І., Шебуєвої В. А., Крижанівської Г. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування»), правонаступником якого є Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (далі - АТ «СК «АРКС») про стягнення страхового відшкодування, інфляційного збільшення, трьох відсотків річних та пені.
Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 18 лютого 2014 року належний йому на праві власності транспортний засіб марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився на підземному паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10 , було знищено внаслідок підпалу.
Про настання вказаної події позивач повідомив правоохоронні органи, якими за фактом події було розпочато кримінальне правопорушення № 1201410006000063 за частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України (умисне знищення або пошкодження майна, в тому числі, вчинене шляхом підпалу).
Майнові інтереси позивача, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем, було застраховані в ПрАТ «СК «АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 12 грудня 2013 року № 325849Га/13оАС. Позивач у строки та в порядку, передбаченими цим договором, звернувся до відповідача з метою отримання страхового відшкодування.
Листом від 30 травня 2014 року за вих. № 4574/26ув відповідач повідомив позивача як про відсутність підстав для виникнення зобов`язань ПАТ «АХА Страхування» за вказаним договором відносно заявленої події, так і про відсутність підстав для кваліфікації події як «Страховий випадок». 
Вказаний висновок відповідача ґрунтувався на тому, що позивачем не підтверджено належними документами настання страхового випадку, а сама подія із транспортним засобом не може вважатися страховим випадком, оскільки відбулася внаслідок масових заворушень.
В свою чергу, позивач вважав, що висновок відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що подія з автомобілем відбулася внаслідок масових заворушень, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки відповідно до Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» акції, які відбувалися в період з 21 листопада 2013 року по 28 жовтня 2014 року, визнано мирними зібраннями.
Крім того, позивач зазначав, що з урахуванням характеру страхового випадку, а саме: знищення (повна) загибель транспортного засобу внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України, ним у відповідності до вимог підпункту 27.1.2.4 договору було надано відповідачу документ компетентного правоохоронного органу, яким підтверджується факт настання вказаного страхового випадку.
З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на його користь страхове відшкодування у розмірі 1 124 511,25 грн, інфляційне збільшення простроченої суми у розмірі 639 361,84 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 34 474,74 грн, пеню у розмірі 41 944,27 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року у складі судді Ларіонової Н.М. у задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано відповідачу всіх документів на підтвердження страхового випадку, а саме: знищення автомобіля внаслідок вчинення злочину або знищення автомобіля внаслідок пожежі.   
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року скасовано рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року та додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року, ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. 
Стягнуто з АТ «СК «АРКС»на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 1 124 511, 25 грн, інфляційні втрати у розмірі 639 361, 84 грн, три проценти річних у розмірі 34 474, 74 грн та пеню у розмірі 41 944, 27 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до листа Печерського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві від 01 грудня 2014 року вих. № 20/2442, відсутність посилання на транспортний засіб позивача в акті про пожежу обумовлена тим, що він складався працівниками ДСНС не на підставі огляду місця події, а на підставі свідчень очевидців та власника адміністративної будівлі, у якій знаходився підземний паркінг, отже документів, наданих позивачем, було достатньо для визнання події, яка відбулася з застрахованим транспортним засобом, страховим випадком та прийняття відповідачем відповідного рішення щодо виплати страхового відшкодування.
Крім того апеляційний суд виходив з того, що відповідач прострочив виконання свого обов`язку за договором щодо сплати страхового відшкодування, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає інфляційне збільшення простроченої суми у розмірі 639 361,84 грн, три проценти річних від простроченої суми у розмірі 34 474,74 грн, пеня у розмірі 41 944,27 грн. 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року заяву АТ «СК «АРКС» про ухвалення додаткового рішення задоволено. 
Зобов`язано ОСОБА_1 після повного відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, передати АТ «СК «АРКС» залишки автомобіля марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі)  НОМЕР_2 .
Додаткова постанова мотивована тим, що зважаючи на те, що при ухваленні постанови Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року питання щодо передачі залишків автомобіля особі, відповідальній за збитки, вирішено не було, враховуючи наявність відповідного клопотання відповідача щодо вирішення питання про права сторін на залишки транспортного засобу, існує необхідність ухвалення додаткового рішення, яким зобов`язано позивача після повного відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, передати відповідачеві залишки автомобіля марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 .
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
У жовтні 2019 року АТ «СК «АРКС» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Касаційна скарга АТ «СК «АРКС» мотивована тим, що апеляційний суд неправильно розтлумачив та застосував положення статей 8, 16, 25, 26 Закону України «Про страхування», Закон України 21 лютого 2014 року № 743-VII «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України», статтю 44 Кримінального кодексу України.   
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що однією з підстав для відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог позивачеві була зазначена неможливість ідентифікації транспортного засобу як автомобіля, належного позивачеві. Ідентифікація транспортного засобу, вказана у протоколі огляду транспортного засобу від 21, 25, 26 лютого 2014 року, здійснювалася виключно на підставі знайдених біля авто і частково пошкоджених державних номерів, про що зазначив експерт в своєму протоколі, та що підтвердив позивач своїм підписом. Суд апеляційної інстанції не призначив жодної експертизи щодо ідентифікації спірного автомобіля. Суд апеляційної інстанції порушив принцип змагальності сторін, та переклав тягар спростування обставини щодо ідентифікації спірного транспортного засобу, не доведеної позивачем, на відповідача.
Також заявник у касаційній скарзі наголошує на тому, що сертифікатом Торгово-промислової палати України № 5958 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 29 лютого 2016 року, було засвідчено АТ «СК «АРКС» форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема наявність масових заворушень по вул. Липській , 10 м. Києва 18 лютого 2014 року, за наявності яких, заявлений випадок є виключенням зі страхування (підпункт 29.2.15 договору). Крім того висновком експерта від 14 грудня 2018 року № 31/18 за результатами проведення судово-економічної експертизи, складеної експертом ТОВ «Адвайзорі та Ресьорч» Вавіловою В. В., встановлено, що страхове відшкодування щодо заявленого ОСОБА_1 випадку пошкодження транспортного засобу, застрахованого за договором добровільного страхування наземного транспорту від 12 грудня 2013 року № 325849Га/13оАС, не підлягає до виплати, оскільки пошкодження транспортного засобу в м. Києві 18 лютого 2014 року трапилось  під час та в результаті обставин, що передбачені підпунктом 29.2.15 договору страхування, що є виключенням зі страхових випадків та страховий випадок, передбачений договором страхування, не настав. Оскільки, передбачений договором добровільного страхування наземного транспорту від 12 грудня 2013 року № 325849Га/13оАС випадок не настав, то розмір страхового відшкодування не розраховується. Проте апеляційним судом не надано жодної оцінки вказаним доказам, більш того Київським апеляційним судом всупереч статті 110 ЦПК України невмотивовано відхилений цей висновок і сертифікат. 
Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі.
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.
Касаційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 мотивована тим, що апеляційний суд, зобов`язуючи позивача передати відповідачеві залишки транспортного засобу, належного позивачеві на праві власності, керувався положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», залишивши поза увагою, що спірні правовідносини виникли з договору добровільного страхування наземного транспорту та регулюються Законом України «Про страхування».
Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу АТ «СК «АРКС», у якому, посилаючись на правильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року залишити без змін.
У січні 2020 року АТ «СК «АРКС» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому, посилаючись на правильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.
20 січня 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК Українивизначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що 12 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «АХА Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту 325849Га/13оАС, відповідно до умов якого об`єктом страхування є транспортний засіб марки BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , 2013 року виписку, чорного кольору, строком  до 12 грудня 2014 року, страхова сума - 1 252 808,00 грн., страховий платіж - 72 412,30 грн.
З правилами страхування позивач ознайомився та погодився, про що свідчить його підпис на договорі страхування.
20 лютого 2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, з якого вбачається, що 18 лютого 2014 року по вул. Липська, 10, у м. Києві , на підземному паркінгу транспортний засіб BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 було знищено внаслідок підпалу невстановленою особою.
Печерським РУ ГУ МВС України 19 лютого 2014 року було розпочато кримінальне провадження № 120141100060000663 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України за заявою ОСОБА_1 . 
Як вбачається з наданої позивачем довідки ст. слідчого Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 14 лютого 2014 року № 54/663 подія мала місце 18 лютого 2014 року, в період часу з 14.00 год. до 15.00 год. невстановлені особи, знаходячись по вул . Липській, 10 в м. Києві , шляхом підпалу, умисно пошкодили автомобіль BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .
Відповідно до акта про пожежу від 18 лютого 2014 року, складеного інспектором Печерського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві, акт складений про пожежу, що виникла 18 лютого 2014 року о 12.00 год. в адміністративній будівлі за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10 , власником якого є ТОЦ «КУА «Антара», місце виникнення пожежі - підлога, пожежею знищено: комп`ютерна техніка, меблі, офісна техніка, електромережа, побутова техніка, підлога, стіни, стеля, двері, серверна, документація.
Згідно з актом прийому-передачі від 04 березня 2014 року відповідач прийняв від позивача вищевказаний автомобіль на тимчасове зберігання.
Листом ПрАТ «СК «АХА Страхування» від 30 травня 2014 року відмовило позивачеві у виплаті страхового відшкодування, посилаючись, на підпункт 29.2.15 пункту 29.2 договору, зокрема, відсутні підстави кваліфікувати цей випадок як страховий. 
Як вбачається з протоколу огляду транспортного засобу, фахівцем ТОВ «ЕАК «Довіра» 21, 25 та 26 лютого 2014 року на місті огляду за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, був оглянутий транспортний засіб марки BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . Оглядом встановлено, що автомобіль пошкоджений вогнем, повністю згорів, знаходиться на місті пожежі, відсутнє освітлення, ідентифікаційний бризговик моторного відсіку повністю згорів, ідентифікацією автомобіля є держ.номери, які знайдені біля авто та частково пошкоджені вогнем. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 ЗУ «Про страхування», за змістом якої договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а страховим випадком - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
За змістом положень статті 988 ЦК України, статті 20 Закону України «Про страхування» обов`язок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку.
Тобто приписи наведених норм нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування.
Відповідно до підпункту 24.2.3 пункту 24.2 договору, серед іншого страховим випадком є збитки внаслідок інших подій, зокрема пошкодження або знищення (повна загибель) транспортного засобу внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України; пошкодження або знищення (повна загибель) транспортного засобу внаслідок, в т.ч. і пожежі, якщо такі події не є виключенням зі страхових випадків згідно з умовами розділу 29 цього договору.
Відповідно до підпункту 27.1.2.4. пункту 27.1. договору, для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків у разі настання страхової події за ризиком «Збитки внаслідок інших подій»: страхувальник зобов`язаний надати страховику довідку РВВС, пожежної охорони, метеорологічної чи сейсмологічної служби, Торгово-промислової палати встановленого зразка залежно від характеру та обставин страхової події.
Відповідно до підпункту 25.3.3. пункту 25.3 договору страхування, страховик має право робити запити про відомості, пов`язані зі страховим випадком та належним виконанням страхувальником умов договору та правил, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ та організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з`ясувати причини та обставини страхового випадку. 
До випадків, що не є страховими серед іншого належать збитки, що виникли під час війни, військових дій, вторгнення військ, повстання, заколоту, громадських заворушень, конфіскації, примусового вилучення, реквізиції арешту або пошкодження за розпорядженням де-юре або де-факто уряду, або будь-якого органу влади (підпункт 29.2.15 пункту 29.2 договору).   
Підпунктом 29.5.6. пунктом 29.5 договору страхування передбачено, що страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник (його представник) не виконав обов`язків, передбачених умовами договору, окрім підпункту 26.1.11 цього договору.
Згідно зі статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).
29 лютого 2016 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» Торгово-промисловою палатою України видано сертифікат № 5958 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо визнання страховим випадком, пошкодження транспортного засобу BMW Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , яке відбулось 18 лютого 2014 року, виконання якого настало. Цим сертифікатом засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, масових заворушень по вул. Липській, 10 в м. Києві 18 лютого 2014 року, які унеможливили його виконання в зазначений термін. 
Згідно із статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.  Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.  Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За правилами статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, не встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, та дійшов помилкового висновку про відмову у позові з підстав, викладених у судовому рішенні.
Ухвалюючи рішення про відмову у позові через його недоведеність, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано відповідачеві всіх документів на підтвердження страхового випадку, а саме: знищення автомобіля внаслідок вчинення злочину або знищення автомобіля внаслідок пожежі. Такі висновки суду першої інстанції суперечать вимогам статті 264 ЦПК України та ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, того, що спірний пошкоджений транспортний засіб, не є тим автомобілем, який належить позивачеві. 
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що подія, яка мала місце 18 лютого 2014 року по вул. Липській , 10 в м. Києві щодо підпалу спірного транспортного засобу є страховим випадком.
Апеляційний суд, ухвалюючи рішення про задоволення позову, послався на те, що Законом України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань» встановлено, що події, які розпочалися 21 листопада 2013 року та мали місце і в лютому 2014 році, були мирними масовими акціями протесту, а тому безпідставними є  посилання відповідача на положення підпункту 29.2.15 пункту 29.2 договору при відмові позивачеві у виплаті страхового відшкодування. Проте поза увагою апеляційного суду залишилось те, що положення цього закону регулюють виключно звільнення осіб, які були учасниками масових акцій протесту, що розпочалися 21 листопада 2013 року від певних видів відповідальності за окремі правопорушення. 
За таких обставин ця подія не може бути підставою для виникнення зобов`язання з виплати страхового відшкодування, що об`єктивно усуває можливість розгляду питання про наявність підстав для звільнення від відповідальності за його порушення в аспекті застосування положень статті 617 ЦК України.
З огляду на викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, оскільки обставини, за яких було знищено транспортний засіб позивача належить до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що підтверджується відповідним сертифікатом. 
Враховуючи те, що постанова Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року скасовується, то скасуванню підлягає й додаткова постанова цього суду від 30 жовтня 2019 року.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України, є підставою для скасування ухвалених судових рішень.
З урахуванням того, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення судів першої й апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з підстав, викладених вище.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК Українисуд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Щодо розподілу судових витрат
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Україниу постанові суду касаційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки касаційну скаргу відповідача АТ «СК «АРКС» задоволено та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, то з позивача ОСОБА_1 на користь АТ «СК «АРКС» необхідно стягнути судовий збір, який останнє сплатило за подання касаційної скарги у розмірі 7 308,00 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скаргиПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»  та ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2   задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, додаткову постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування, інфляційного збільшення, трьох відсотків річних та пені.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції в розмірі 7 308,00 грн (сім тисяч триста вісім гривень).
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | В. О. Кузнєцов
Судді: | В. С. Жданова
| В. М. Ігнатенко
| С. О. Карпенко
| В. А. Стрільчук