УХВАЛА

26 лютого 2020 року 
Київ
справа №320/6550/18
адміністративне провадження №К/9901/5279/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,
суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року 
у справі №320/6550/18 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-Профіль"
до Головного управління ДФС у Київській області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі №320/6550/18 .
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального    закону - Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Скаржником у касаційній скарзі не наведено жодної з зазначених підстав.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Цитування акта перевірки у касаційній скарзі без жодного посилання на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, унеможливлює прийняття касаційної скарги та відкриття касаційного провадження, оскільки враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, Суд в подальшому буде позбавлений можливості надати оцінку рішенням судів попередніх інстанцій та вирішити справу по суті.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
В касаційній скарзі податковий орган просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, однак не зазначає, які, на його думку, необхідно суду здійснити подальші дії у справі №320/6550/18 (залишити в силі рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення). 
Згідно з частиною 2    статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України    до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених    статтею 330 цього Кодексу    застосовуються положення    статті 169 цього Кодексу.
Таким чином, відповідно до частин 1 та 2    статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України    касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме:  привести текст касаційної скарги у відповідність до норм процесуального законодавства та навести підстави, на яких подається касаційна скарга.                                                                                
Керуючись статтями        329,    330,    332 Кодексу адміністративного судочинства України Суд,-
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі №320/6550/18   - залишити без руху, надавши скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.                                                                                                                                                                                        
Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Р.Ф. Ханова

Судді                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                           І.Я.Олендер