УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 682/3570/19
Провадження № 22-ц/4820/365/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Журбіцький В.О.,
       з участю        представника відповідача        Герасименка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 грудня 2019 року про відкриття провадження у справі,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» (далі – ТОВ «ЖК «Нові Теремки») про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав.
        ОСОБА_1 зазначила, що 26 червня 2017 року сторони уклали договір №32/О1-7 купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого вона зобов`язалася сплатити ТОВ «ЖК «Нові Теремки» 307 447 грн, що еквівалентно 11 690 доларів США, а відповідач, у свою чергу, повинен був до 31 серпня 2018 року передати у її власність майнові права на квартиру АДРЕСА_1 . Позивачка виконала грошове зобов`язання за договором у повному обсязі та сплатила ТОВ «ЖК «Нові Теремки» обумовлену суму коштів, однак, відповідач у визначений договором строк не ввів об`єкт в експлуатацію. ТОВ «ЖК «Нові Теремки» прострочило виконання зобов`язання більше ніж на 3 місяці, тому відповідно до п. 6.2 договору воно має сплатити позивачці пеню у розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожний день прострочення за період з 30 листопада 2018 року до 30 листопада 2019 року.
У зв`язку з цим,  ОСОБА_1  просила суд стягнути з ТОВ «ЖК «Нові Теремки» на свою користь 112 218 грн 15 коп. пені.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.
Суд першої інстанції керувався тим, що справа віднесена до його територіальної юрисдикції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «ЖК «Нові Теремки» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду до Києво-Святошинського районного суду Київської області за встановленою підсудністю посилаючись на порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що справа за позовом ОСОБА_1 має розглядатися за місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу передачі якого виник спір, а Славутський міськрайонний суд Хмельницької області прийняв цю справу до свого провадження з порушенням правил територіальної підсудності.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1  не подала відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Суд першої інстанції не дотримався приписів ст. 30 ЦПК України, внаслідок чого оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про направлення справи до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Встановлено, що 26 червня 2017 року між ТОВ «ЖК «Нові Теремки» та ОСОБА_1 укладено договір №32/О1-7 купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого позивачка зобов`язалася сплатити ТОВ «ЖК «Нові Теремки» 307 447 грн, що еквівалентно 11 690 доларів США, а відповідач, у свою чергу, повинен був до 31 серпня 2018 року передати у власність ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .
У п. 6.2 договору сторони визначили, що у разі недотримання строку прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію більше ніж на 3 місяці продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від суми ціни майнових прав на квартиру за кожний день прострочення.

Застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Leo Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
За загальним правилом, якщо інше не встановлено процесуальним законом, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).
В силу ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.  Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.  У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.
В иключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно – предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Пленум Верховного Суду України у пункті 27 постанови від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна та застосування наслідків недійсності пред`являються відповідно до частини першої статті 114 ЦПК за місцезнаходженням майна або основної його частини. Кваліфікація об`єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК. При цьому за місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред`являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм процесуального закону дає підставу для висновку, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких спорів з приводу нерухомого майна, тобто спорів, що виникають у зв`язку зі створенням та зміною об`єктів нерухомості, їх цивільним обігом, виникненням, зміною, припиненням та виконанням зобов`язань, які пов`язані з таким майном.
Із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу того, що ТОВ «ЖК «Нові Теремки» затримало передачу у власність ОСОБА_1 майнових прав на квартиру.
Отже, даний спір стосується виконання зобов`язання, пов`язаного з нерухомістю, та на нього поширюються правила виключної підсудності, передбачені ст. 30 ЦПК України.
Згідно адміністративно-територіального поділу Київської області с. Новосілки знаходиться у Києво-Святошинському районі, тому спір, який виник між сторонами, має бути розглянутий Києво-Святошинським судом Київської області.

3.        Висновки суду апеляційної інстанції

Суд першої інстанції не врахував указаних норм чинного законодавства та дійшов помилкового висновку про те, що справа віднесена до його територіальної юрисдикції.
Ухвала суду не відповідає вимогам процесуального закону, тому в силу ст. 376 ЦПК України вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Щодо судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України питання щодо понесених ТОВ «ЖК «Нові Теремки» судових витрат за подання апеляційної скарги має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору (п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 380, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки» задовольнити.
Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 3 грудня 2019 року про відкриття провадження у справі скасувати, а справу направити на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2020 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Зеленська В.І.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 20