ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2020 р.                               Справа № 910/18971/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Корсака В.А. 
          Євсікова О.О. 
 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 (повний текст 
складено 02.01.2020)
у справі № 910/18971/19 (суддя Гулевець О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експерес Техбуд"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорг Біогаз Україна" 
про стягнення 3 630 690,00 грн.

секретар судового засідання Руденко Н.С. 
за участю представників сторін:
від позивача повідомлений належно, але не з`явився;
від відповідача повідомлений належно, але не з`явився; 

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" (надалі позивач/ТОВ «Експрес Техбуд»/скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорг Біогаз Україна" (надалі відповідач/ТОВ «Зорг Біогаз Україна») 3  630  690,00 грн. 
Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Зорг Біогаз Україна», які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк» в межах суми 3  630  690,00 грн.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що відповідач не здійснює розрахунку з позивачем у заявленій до стягнення сумі, згідно з Єдиним реєстром боржників відповідача не виконує добровільно рішення судів, а тому, такий захід забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти боржника є адекватним заходом, який відповідає поведінці відповідача. Як вбачається із копії заяви про забезпечення позову, до останньої додано витяг з Єдиного реєстру боржників.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 відмовлено ТОВ «Експрес Техбуд» у задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвала мотивована тим, що заявником не надано доказів та обґрунтувань в підтвердження підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надано доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, а залучений  позивачем витяг з Єдиного реєстру боржників не є достатньою підставою для вжиття заходів для забезпечення позову.
ТОВ «Експрес Техбуд», не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, в якій, посилаючись на порушення судом процесуального та матеріального права, просить ухвалу скасувати і прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Скаржник в апеляційній скарзі стверджує, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 3  630  690,00 грн., підставами позову є належне виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем за договором і, відповідно, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем з оплати будівництва комплексу з переробки біомаси в біогаз для виробництва електричної енергії та теплової енергії. Крім того, в апеляційній скарзі скаржник посилається на статтю 193 ГК України, статті 525, 526 ЦК України щодо обов`язку належного виконання своїх зобов`язань. До апеляційної скарги скаржник додав договір підряду №ЕТБ-ЗБУ-3008/2018 від 30.08.2018, лист №1811/2019-3 від 18.11.2019 та №2011/2019-3 від 20.11.2019 на ім`я генерального директора відповідача, лист відповідача №77 від 10.12.2019 на ім`я директора позивача, акт готовності об`єкта до експлуатації від 09.09.2019, фотографії об`єкту. 
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 апеляційну скаргу ТОВ «Експрес Техбуд» залишено без руху, ТОВ «Експрес Техбуд» запропоновано усунути недоліки апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Експрес Техбуд», розгляд скарги призначено на 02.03.2020.
Відзиви осіб у справі
Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу.
Частиною 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Представники позивача та відповідача в судове засідання 02.03.2020 не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даних учасників справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання сторонами не повідомлялось.
Відповідно до ч. 12  статті 270 ГПК України унормовано, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені  статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд, з огляду на необхідність дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи в апеляційному порядку за відсутності представників позивача та відповідача.
Також колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до  статті 273 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, тоді як, відкладення розгляду справи згідно ч. 2  статті 202 ГПК України можливе лише в межах визначених законом строків.
Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали оскарження, зазначає наступне.
Відповідно до  статті 136 ГПК України  господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених  статтею 137 цього Кодексу  заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.19.2019 у справі №910/4103/18).
З урахуванням загальних вимог, передбачених  статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Згідно з приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України  визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1  статті 77 ГПК України  обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, утруднення його виконання, без наведення відповідного обґрунтування з наданням відповідних доказів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову,    позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Як вбачається із поданої позивачем до суду заяви про забезпечення позову, мотивів, з яких позивач просив забезпечити позов, а також доказу, доданого до заяви про забезпечення позову, а саме: витягу з Єдиного реєстру боржників, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що позивач не надав жодного документу, який би свідчив про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, у разі задоволення позову у даній справі; тобто заява обґрунтована лише припущеннями позивача про можливість невиконання відповідачем судового рішення з підстав невиконання відповідачем судових рішень у інших справах. Колегія суддів зазначає, що  витяг з Єдиного реєстру боржників не є свідченням можливого невиконання чи ухилення відповідача від виконання судового рішення саме у даній справі у разі задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів. При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 08.10.2018 у справі №913/257/18, відповідно до якої під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. З огляду на викладене колегія суддів вважає подані скаржником до апеляційної скарги додатки (докази), про які вказувалося вище, як то: договір підряду, листування між позивачем та відповідачем, тощо, також не підтверджують доводів скаржника про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а є доказами обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог, які будуть досліджуватися під час розгляду спору по суті. 
Відхиляються доводи скаржника про порушення судом першої інстанції положень статей 136 та 137 ГПК України, оскільки при вирішенні питання наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, суд в першу чергу має виходити із обґрунтованості та доведеності відповідними доказами підстав для задоволення такої заяви, а не лише із співмірністю заходів із заявленими позивачем вимогами. 
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є обґрунтованими, відповідають дійсності і підтверджуються матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 у справі № 910/18971/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 73, 74, 76, 77, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Техбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 у справі №910/18971/19 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.01.2020 у справі №910/18971/19 залишити без змін.
3. Матеріали оскарження у справі №910/18971/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складено 04.03.2020

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                О.О. Євсіков