Ухвала       
 
21 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 752/22912/18
провадження № 61-22768ск19 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Школи вищої спортивної майстерності міста Києва про визнання неправомірним звільнення та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати неправомірним її звільнення та скасувати наказ від 02 жовтня 2018 року № 44-к про звільнення; поновити її на посаді тренера-викладача з плавання Школи вищої спортивної майстерності міста Києва; зобов`язати Школу вищої спортивної майстерності міста Києва здійснити їй виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 03 жовтня 2018 року по 26 жовтня 2018 року в розмірі 26 229 грн без врахування обов`язкових платежів і зборів.
 
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року позов задоволено. Визнано неправомірним звільнення ОСОБА_1 та скасовано наказ про звільнення ОСОБА_1 від 02 жовтня 2018 року № 44-к. Поновлено ОСОБА_1  на посаді тренера-викладача з плавання Школи вищої спортивної майстерності міста Києва. Зобов`язано Школу вищої спортивної майстерності міста Києва здійснити ОСОБА_1 виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 03 жовтня 2018 року по 26 жовтня 2018 року в розмірі 26 229 грн (без врахування обов`язкових платежів і зборів). Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року апеляційну скаргу Школи вищої спортивної майстерності міста Києва задоволено. Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
20 грудня 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від  21 грудня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 1 409,60 грн і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 28 грудня 2019 року. Вимоги ухвали заявником виконано.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оплачена судовим збором.
 
Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
 
Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
ОСОБА_1 заявила клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилося у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Жук проти України»).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Тобто суд касаційної інстанції є судом права.
 
Частиною першої статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи. 
 
Тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.
 
Оскільки розгляд справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та необхідність виклику учасників справи для надання пояснень відсутня, то підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін немає.
 
Керуючись статтями 394, 395, 402 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року. 
 
Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 752/22912/18 за позовом ОСОБА_1 до Школи вищої спортивної майстерності міста Києва про визнання неправомірним звільнення та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 лютого 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               В. А. Стрільчук