УХВАЛА
 
21 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 623/2871/18
провадження № 51-945 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 9 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання положень пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. Така вимога має узгоджуватися з правилами ст. 436 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій короткій скарзі засуджений не навів обґрунтування допущення судами нижчих інстанцій таких порушень норм матеріального та процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку й ухвали на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу, зважаючи також на статті 50, 65 Кримінального кодексу України. 
Крім того, скаржником не зазначено вимоги до суду касаційної інстанції, яка має узгоджуватися зі ст. 436 КПК. 
Разом із цим, засуджений залишив поза увагою, що судовий розгляд кримінального провадження було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, а тому учасники процесу позбавлені права оскаржувати обставини, які ніким не оспорювалися й дослідження яких суд визнав недоцільним.
Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням ст. 427 вказаного Кодексу, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Барвінківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 9 січня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3