ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3125/20 Справа № 203/3115/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 34

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.         
суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_1  про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- 

В С Т А Н О В И Л А : 

У серпні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 15.03.2019 року на перехресті вул. Л.Стромцова та пр.Олександра Поля в м.Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Citroen Nemo н/з НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля Nissan Juke н/з НОМЕР_2 під її керуванням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям були заподіяні механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.04.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність останнього, як власника транспортного засобу, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу №АМ/3051302. З метою компенсації завданих їй збитків вона звернулась до страховика та надала для огляду автомобіль. Згідно висновку експертного дослідження №6422 від 04.04.2019 року, вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження її транспортного засобу склала 172617 грн. 17 коп. Страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 98000 грн., в межах максимального ліміту за спричинену майну шкоду (100000 грн.), зменшеного на розмір франшизи (2000 грн.). В зв`язку з цим, позивачка просила стягнути з відповідача різницю між розміром завданої шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, витрати на оплату послуг експерта в сумі 2500 грн., витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1000 грн., а всього стягнути 78117 грн. 17 коп. 
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року позов задоволено частково та ухвалено стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 78117 грн. 17 коп., моральну шкоду в сумі 1000 грн., а всього стягнути 79117 грн. 17 коп. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року вирішено питання стосовно судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що винним в скоєнні ДТП визнано відповідача  ОСОБА_1 , який керував належним йому транспортним засобом, а тому на нього покладено покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , через свого представника, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, судом не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу Citroen Nemo н/з НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу №АМ/3051302.
Вказаним полісом було встановлено ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, в розмірі 100000 грн. та франшизу в розмірі 2000 грн., що не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи та не потребує додатковому доказуванню в силу ч.1 ст.82 ЦПК України.
Також з матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог ст.ст.33,35 Закону №1961-IV, позивачка звернулась до страховика з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування, надала транспортний засіб для огляду працівниками страховика.
Згідно листа страхової компанії від 14.06.2019 року вбачається, що за наслідками розгляду матеріалів справи страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 98000 грн., розмір якого зменшено на встановлену франшизу в сумі 2000 грн.
З зазначеного вище листа вбачається, що при вирішення питання про виплату страхового відшкодування, розмір матеріального збитку було встановлено на підставі звіту №SOS_-190320-176305, виконаного ФОП Соболенко , згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 225186 грн. 31 коп.
Згідно наданого позивачкою висновку експертного дослідження №6422 від 04.04.2019 року, складеного експертом-автотоварознавцем Крутінь В. І . на замовлення позивачки, вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу Nissan Jukeт н/з НОМЕР_2 була визначена в сумі 172617 грн. 17 коп.
Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якого було пошкоджено належний позивачці транспортний засіб, була вчинена з вини відповідача, що підтверджено судовим рішенням (постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2019 року у справі №203/1125/19), яке набрало законної сили, саме на відповідача покладається обов`язок відшкодувати шкоду, завдану майну потерпілої особи.
При цьому, суд враховує, що розмір заподіяного позивачці матеріального збитку перевищує максимальний розмір ліміту відповідальності за завдану майнову шкоду, визначеного полісом №АМ/3051302 в розмірі 100000 грн.; що страховою компанією, якою було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в максимальному розмірі в межах зазначеного вище ліміту та за виключенням встановленої франшизи в сумі 2000 грн.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача, позивачці була заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які вона зазнала під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу; неможливості користуватись останнім певний час через його суттєві пошкодження, що змусило змінювати звичайний розклад її життя, завдавало їй незручності у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків, організації свого життя.
Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважав, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та на користь позивачки з відповідача слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Керуючись зазначеними нормами закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити/компенсувати позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля різницю між розміром спричиненого матеріального збитку та сумою сплаченого страхового відшкодування. 
Доводи апелянта в скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні докази оцінки матеріальних збитків, що свідчить про не всебічність розгляду справи, - є необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять всі необхідні докази для розгляду даної категорії справ.
Також, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не об`єктивно з`ясовані всі обставини справи які мають значення для справи, неправильно та неповно досліджені докази та не надана їм оцінка, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Так, відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2020 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко