ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року                                                       м. Дніпро         Справа №  904/2101/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.
при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"          

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Євстигнеєва Н.М.), ухвалене 09.10.2019 року у м. Дніпро (дата складання повного тексту рішення - 15.10.2019) у справі № 904/2101/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 
до  Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро 
про відшкодування збитків у розмірі 275 080,00 грн., -         

                                                                  ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від  09.10.2019 року у справі № 904/2101/19 в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про відшкодування збитків у розмірі 275 080,00 грн.  - відмовлено. 
Не погодившись із зазначеним рішенням, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року у справі № 904/2101/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:
- судом першої інстанці не враховано, що датою надання позивачу послуг з ремонту тепловозу є 29.09.2017р., що встановлено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/9695/17 від 16.04.2018р., тому саме цією датою відповідач мав видати позивачу податкову накладну у відповідності до вимог податкового законодавсва;
- податковим законодавством не передбачено виправлення помилки у даті податкової накладної, отже у позивача була відсутня можливість корегування цієї дати та відсутне право на включення до складу податкового кредиту суми ПДВ, зазначеній у такій податковій накладній;
- внаслідок порушення відповідачем умов договору та податкового законодавства, що унеможливило віднесення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ, зазначеній у податковій накладній, яка містить невірну дату виникнення податкового зобов`язання,  позивачу були заподіяні збитки у сумі 275  080,00 грн., які підлягають відшкодуванню відповідачем у відповідності до норм ст.ст. 216, 218, 224 ГК України, а у суду були відсутні підстави для відмови у задоволенні обгрунтованих позовних вимог позивача. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2019р. поновлено ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року у справі № 904/2101/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року у справі № 904/2101/19, розгляд апеляційної скарги призначено  в судове засідання на 17.12.2019р. 
При розгляді апеляційної скарги постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні з 17.12.2019р. по 22.01.2020р.
У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.
Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку в судове засідання свого повноважного представника, але надав до матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, посилаючись при цьому на відсутність у діях відповідача порушень умов договору та податкового законодавства, а такожж не доведення позивачем належними доказами заподіяння йому збитків у розмірі 275  080,00 грн. 
Враховуючи належне повідомлення апеляційним судом відповідача про час та місце судового засідання у справі, а також те, що не з`явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представника відповідача.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 31.12.2015 ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовником) та ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (підрядником) укладено договір № 2015/д/ТО/1699/6Л, на підставі якого підрядник зобов`язався здійснити роботи з капітального ремонту тепловоза ТЕМ2У №9372, інвентарний №5003566, в об`ємі КР-2 відповідно до діючих правил заводського ремонту та попередньої дефектної відомості, провести повний технічний огляд з видачею експертно-технічного висновку щодо продовження терміну експлуатації на 5 років, а замовник зобов`язується  передати підряднику для ремонту вказаний тепловоз ТЕМ2У, прийняти та оплатити виконані роботи, згідно з умовами договору.
Відповідно до п. 2.1 договору вартість робіт, доручених замовником до виконання згідно з підписаною сторонами попередньою дефектною відомістю з ремонту тепловозу ТЕМ2У з нових матеріалів та запасних части підрядника та плановою калькуляцією складає 6877000 грн., крім того податок на додану вартість 20 процентів - 1375400 грн., всього 8252400 грн. з податком на додану вартість. Попередня дефектна відомість та планова калькуляція є невід`ємною частиною договору.
Додатковою угодою №1 від 11.05.2017 з урахуванням протоколу розбіжностей від 12.05.2017 сторонами викладено п.2.2 договору в частині виконання робіт та розрахунків за етап 3, 4 в наступній редакції:
3 етап: замовник перераховує на розрахунковий рахунок підрядника 30 процентів від загальної вартості ремонту тепловозу ТЭМ2У зав. №9372, зазначеної в абзаці 1 п.2.1 договору, протягом 7-10 календарних днів після здачі тепловозу замовнику на території підрядника та оформлення акту приймання-передачі, що складає 1747696грн. без податку на додану вартість, крім того податок на додану вартість 20 процентів 349539 грн. 20 коп., всього 2097235 грн. 20 коп.. Підрядник зобов`язаний провести відправку тепловозу ТЕМ2У №9372, інвентарний номер 5003566, замовнику протягом 5 (п`яти) календарних днів після оплати 3-го етапу.
4 етап: замовник перераховує на розрахунковий рахунок підрядника 20 процентів від загальної (вартості ремонту тепловозу ТЕМ2У №9372, зазначеної в абзаці 1 п.2.1 договору, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт, надання підрядником експертно-технічного висновку про продовження строку експлуатації на 5 років на території підрядника. Оплата 4 етапу складає 1375400 грн. без податку на додану вартість, крім того податок на додану вартість 20 процентів 275080 грн., всього 650480 грн.
П. 3.1 договору встановлено обов`язок підрядника по поверненню замовнику металобрухту, не придатних до ремонту запасних частин, вузлів та механізмів, які утворилися в процесі виконання капітального ремонту. Повернення металобрухту та вказаних запасних частин здійснюється силами та за рахунок замовника.
Згідно з п. 4.1 договору строк виконання робіт - 45 діб з моменту подачі тепловозу в ремонт на ПрАТ" Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" та підписання сторонами акту приймання-передачі тепловозу в ремонт та акту дефектів.
Відповідно до п.5.10 договору про закінчення робіт підрядник письмово повідомляє замовника. Огляд та підписання попереднього акту огляду здійснюється на території підрядника.
П.п. 5.11, 5.10 договору передбачено, що приймання тепловозу з ремонту здійснюється комісійно на території підрядника. При підписанні акту виконаних робіт підрядник передає замовнику оформлені документи на продовження строку експлуатації тепловозу. Після підписання акта виконаних робіт складається акт приймання-передачі з ремонту.
П. 9.6 договору встановлена відповідальність замовника за несвоєчасну оплату, передбачену п.2.2 договору у вигляді сплати підряднику неустойки в розмірі 0.1 процента від загальної суми договору за кожний день прострочення, а за прострочення більш ніж 30 календарних днів додатково у вигляді сплати штрафу в розмірі 7 процентів від суми договору, але не більше 20 процентів від суми договору.
П. 10.5 договору передбачено, що прострочені замовником грошові зобов`язання повинні виконуватися без врахування індексу інфляції та трьох процентів річних.
Матеріали справи свідчать також і про те, що згідно з актом від 29.06.2017, підписаним представниками сторін, ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" передано, а ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" прийнято тепловоз ТЕМ2У №9372 після виконання капітального ремонту по договору №2015/д/ТО/1699/6Л від 31.12.2015.
Актом від 13.07.2017 тепловоз передано ПрАТ" Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" з відповідального зберігання з території останнього для відправки на адресу ПАТ"Південний гірничо-збагачувальний комбінат".
14.07.2017 ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" відправлено на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" тепловоз серії ТЕМ2У №9372 з капітального ремонту, проте акт приймання-передачі з ремонту вказаного тепловоза від 14.07.2017 та акт приймання-передачі виконаних робіт по тепловозу ТЕМ2У зав. №9372   відповідачем не підписано.
Листом №15-01/429 від 21.09.2017 позивач повторно звернувся до відповідача з проханням здійснити розрахунок за виконані позивачем роботи у розмірі 1 650 480,00 грн. та підписати примірники акту приймання-передачі з ремонту тепловозу ТЕМ2У №9372 від 14.07.2017 та акт виконаних робіт по тепловозу ТЕМ2У №9372 від 18.07.2017, проте вказані вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та без задоволення.
Зазначені вище обставини встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2018 у справі № 904/9695/17, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2018 (а.с.22-32).
Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).
На виконання вказаного рішення Господарського суду Дніпропетровської області, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" сплатило на користь ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод"  1 650 480,00 грн. (в т.ч. ПДВ 275 080,00 грн.), за виконані ремонтні роботи, що підтверджується платіжним дорученням № 63700 від 20.08.2018 (а.с.33).
На підставі отриманих коштів за платіжним дорученням, ПрАТ "ДТРЗ" було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 22 від 20.08.2018 на суму 1 650 480,00 грн. (в т.ч. ПДВ 275 080.00 грн.) (а.с.34).
З метою досудового урегулювання спору, ПАТ "ПІВДГЗК" зверталось до ПрАТ "ДТРЗ" із претензією за вих. №52-16/4 від 22.01.2019 (а.с.49-53), в якій вимагало відшкодувати збитки у зв`язку із порушенням Відповідачем свого обов`язку щодо дотримання порядку складання та реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН, що призвело до позбавлення ПАТ "ПІВДГЗК" права на податковий кредит.
Відповідачем надано відповідь на вказану претензію за вих. № 15-01/106 від 19.02.2019 (а.с.54-55). Згідно наданої відповіді на претензію, Відповідач зазначив, що не порушив порядок оформлення спірної податкової накладної в частині її дати. Також Відповідач зазначив, що згідно ст. 201 ПКУ, податкова накладна складається платником податку на дату виникнення податкових зобов`язань, а відповідно до ст. 187 Податкового кодексу України, ПрАТ "ДТРЗ" вважає першою подією отримання грошових коштів на банківський рахунок 20.08.2018.
ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вважає, що податкова накладна № 22 від 20.08.2018, складена ПрАТ "ДТРЗ" із помилковою датою, що не дає можливості ідентифікувати період здійснення операції з постачання послуг (ремонт тепловоза), у зв`язку із чим, ПАТ "ПІВДГЗК" - не має права на віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 275 080,00 грн. до податкового кредиту, згідно зазначених положень ПКУ.
Порушення, на думку позивача, відповідачем умов Договору та податкового законодавства, а саме вимог пункту 201.1 ст. 201 ПКУ, бездіяльність та невжиття необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин (не виправленні помилки, допущеної при складанні податкової накладної) - унеможливлює віднесення позивачем спірної суми до податкового кредиту та завдало збитків ПАТ "ПІВДГЗК" у сумі 275 080,00 грн., що і є причиною спору.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача місцевий господарський суд виходив з відсутності підстав, передбачених чинним законодавством України, для застосування до відповідача цивільної відповідальності у вигляді відшкодування збитків, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Так, згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
У відповідності до  ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов`язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов`язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.
Пунктом 9.5. Договору передбачено, що підрядник несе зобов`язання з контролю за наявністю державної реєстрації, перебуванням за місцем реєстрації і своєчасної сплати податків, зборів і інших обов`язкових платежів. Також підрядник зобов`язується відшкодувати збитки в частині невизнаного податку на додану вартість у зв`язку з порушеннями порядку виписки (реєстрації) податкової накладної, у випадку, якщо це призвело до позбавлення замовника права на податковий кредит. Факт нанесення збитків підтверджується відповідним актом ненормативного характеру, винесеним судовим органом по відношенню до замовника. Сторони дійшли згоди, що з моменту винесення податковим органом акта не нормативного характеру по відношенню до замовника або підрядника, нарахування штрафних санкцій, за неналежне виконання договірних зобов`язань, передбачених цим договором і діючим законодавством України, припиняється.
Згідно статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення податкового зобов`язання у відповідача), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.10  ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом  201.1  статті 201 та/або пунктом  192.1  статті  192  цього  Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.
Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, на підставі отриманих коштів за платіжним дорученням № 63700 від 20.08.2018 (а.с.33), відповідачем було складено та зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 22 від 20.08.2018 на суму 1 650 480,00 грн. (в т.ч. ПДВ 275 080.00 грн.).
Позивач вважає, що датою оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт з капітального ремонту тепловозу є 29 вересня 2017 року. Зазначена дата (29.09.2017) встановлена рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/9695/17, яке набрало законної сили та вважається датою підписання акту введення в експлуатацію тепловоза серії ТЕМ2У №9372.
Втім, статтею 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
ПрАТ "ДТРЗ" направило на адресу позивача акт виконаних робіт від 18.07.2017, проте зазначений акт не був підписаний зі сторони ПАТ "ПІВДГЗК". Відтак, як вірно вказано судом першої інстанції, у ПрАТ "ДТРЗ" не було підстав для реєстрації податкової накладної іншою датою. Станом на дату відкриття провадження по справі акт виконаних робіт від 18.07.2017 не підписаний зі сторони ПАТ "ПІВДГЗК" та не надісланий до ПрАТ "ДТРЗ".
Рішенням же господарського суду від 16.04.2018 встановлено факт виконання відповідачем обумовлених договором робіт на суму 1  650  480, що зокрема підтверджується актом введення в експлуатацію тепловоза серії ТЕМ2У №9372 від 29.09.2017, та підписання акту виконаних робіт від 18.07.2017 лише відповідачем.
При цьому, апеляційний суд враховує, що у відповідності до умов ст. 5 Договору надання відповідачем послуг по ремонту теполовозу та їх прийняття позивачем оформлюється актом виконаних робіт, а не актом введення тепловозу в експлуатації, який до того-ж складено та підписано лише представниками позивача. 
Отже, виходячи з вищенаведеного, акт введення тепловозу в експлуатацію не є первинним документом, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, тобто дата його складення не є датою виникнення податкових зобов`язань платника податку, відтак він не може бути підставою для складення відповідної податкової накладної.
Враховуючи не підписання позивачем акту виконаних робіт від 18.07.2017 саме сплата ним коштів на виконання своїх зобов`язань за Договором 20.08.2018 і має вважатися першою подією для виникнення податкового зобов`язання та підставою для складення податкової накладної, тобто відповідачем не було допущено порушення вимог податкового законодавства при складенні податкової накладної № 22 від 20.08.2018 на суму 1 650 480,00 грн. (в т.ч. ПДВ 275 080.00 грн.), яка містить вірну дату її складення, що виключає застосування до нього відповідальності у вигляді відшкодування збитків. 
Окрім цього, матеріалами справи не підтверджується і сам факт заподіяння позивачу збитків у розмірі 275  080,00 грн., зокрема фактична неможливість віднесення позивачем даної суми до податкового кредиту, чи застосування до позивача контролюючим органом відповідних санкцій за порушення норм податкового законодавства при оформленні спірної господарської операції  
Виходячи з усього вищевикладеного, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 09.10.2019р. відсутні. 
Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги  у розмірі 6189,30грн. слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"  на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019р. у справі № 904/2101/19 - залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2019р. у справі № 904/2101/19 - залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 27.01.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                     А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                             Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                              В.Ф. Мороз