Ухвала
 
06 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 764/2860/13-ц
провадження № 61-21804св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя, про встановлення факту проживання однією сім`єю, за касаційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 04 березня 2014 року,
 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя, про встановлення факту проживання однією сім`єю.
Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 13 червня 
2013 року позов задоволено.
Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 04 березня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 04 березня 2014 року.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2015 року відкрито касаційне провадженняв зазначеній справі та витребувано з Ленінського районного суду м. Севастополя цивільну справу № 764/2860/13-ц. 
Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2015 року не виконано, оскільки справа до суду не надходила через тимчасову окупацію частини території України, що унеможливлює розгляд цієї справи судом касаційної інстанції.
Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207-VII), територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.
Враховуючи те, що територія Автономної Республіки Крим законодавчо визнана тимчасово окупованою територією України, а також зважаючи на тривалий термін ненадходження справи до суду касаційної інстанції, є підстави вважати, що судове провадження у зазначеній справі втрачене.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення 
змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
У квітні 2018 року зазначену касаційну скаргу із доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.
Через тимчасову окупацію частини території України справа на адресу суду касаційної інстанції так і не надійшла, що унеможливлює її розгляд у касаційному порядку Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.
У зв`язку з наведеним, ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року направлено до Апеляційного суду м. Києва копії матеріалів касаційного провадження № 61-21804ск18 у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя, про встановлення факту проживання однією сім`єюдля визначення суду, яким має бути вирішено питання про відновлення втраченого судового провадження.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2018 року підсудність наведеної вище справи для розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження визначено Подільському районному суду м. Києва.
Ухвалою Подільському районному суду м. Києва від 30 липня 2019 року у  відновленні втраченого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя, про встановлення факту проживання однією сім`єю, відмовлено.
У січні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали по відновленню втраченого судового провадження.
Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.
Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою статті 494 ЦПК України, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.
Оскільки судове провадження у справі не відновлено і розгляд касаційної скарги неможливий, відкрите ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 березня 2014 року касаційне провадження підлягає закриттю.
Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним в ухвалі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року 
в справі № 111/2150/13-ц (провадження № 61-24083сво18).
Керуючись статтями 260, 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 04 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя, про встановлення факту проживання однією сім`єю, закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                            В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко 

І. М. Фаловська