КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                   
Справа № 755/15219/15-ц                                                              Головуючий у 1-й інст. - Гончарук В.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2278/2020                                                    Доповідач - Рубан С.М.

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
         21 січня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                   головуючого судді          Рубан  С.М.
                                   суддів                     Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є. 
                                   при секретарі              Клець О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Сокуренка Євгена Сергійовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року, ухвалене у складі судді Гончарука В.П. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,- 
 
В С Т А Н О В И В :
 
У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 13 травня 2008 року в розмірі         97 489,60 дол. США.
Посилалось на те, що 13 травня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір             № K2S4AN24280116, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 596,88 дол. США на строк до 12 травня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом.
В забезпечення належного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором 13 травня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк»,  ОСОБА_2 ,    ОСОБА_3  укладено договори поруки.
У зв`язку з неналежним виконанням  ОСОБА_1  зобов`язань станом на 27 травня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 97 489,60 доларів США, яка складається з: 17 818,52 дол. США заборгованості за кредитом; 10 770,11 дол. США заборгованості за процентами за користування кредитом; 2 915,01 дол. США комісії за користування кредитом; 61 332,48 дол. США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором; 11,67 дол. США штрафу (фіксована частина); 4 641,81 дол. США штрафу  (процентна складова).
 
          Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково.
         Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13 травня 2008 року № K2S4AN24280116 у сумі            36 157,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10 липня 2017 року становить 940 808,26 грн. 
         В решті позовних вимог відмовлено. 
         Вирішено питання про розподіл судових витрат.    
         Не погоджуючись з рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Сокуренко Євген Сергійович  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині відмови у стягненні пені та відмови у стягненні заборгованості з  ОСОБА_3 , задовольнивши позовні вимоги в цій частині у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. 
          Посилається на те, що у суду не було правових підстав для відмови у стягненні заборгованості з поручителя ОСОБА_3 В п .12 Договору поруки укладеного з ОСОБА_3 сторони встановили строк дії поруки, а саме порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Згідно п.17.1.5 кредитно - заставного договору строк виконання зобов`язань встановлено до 12.05.2015 року, таким чином перебіг п`ятирічного строку для пред`явлення Банком вимог до поручителя розпочався 12.05.2015 року та закінчується 12.05.2020 року, позивач звернувся до суду 26.08.2015 року, тобто в межах встановленого строку. Крім того, останній платіж здійснено 01.11.2013 року, погашення заборгованості в результаті реалізації предмету застави. Суд необґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» для ообмеження суми пені подвійною обліковою ставкою. Крім того, зазначає, що нарахування та стягнення пені в іноземній валюті не суперечить нормам діючого законодавства, тому судом незаконно відмовлено у стягненні заборгованості з пені. Відповідно до п.14.2,14.3 кредитно - заставного договору при порушенні позичальником зобов`язань, передбачених п.6.2.2, 6.2.3,6.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Тобто, у разі видачі кредиту в іноземній валюті пеня сплачується також в іноземній валюті. При цьому, обов`язку банку нараховувати розмір такої пені не в іноземній валюті, а в національній валюті, умовами даного пункту договору не передбачено. Таким чином, нарахувавши пеню в доларах США та пред`явивши позовні вимоги в іноземній валюті позивач діяв в рамках умов договору, не порушуючи їх.      
         Вказана апеляційна скарга вже були предметом апеляційного розгляду.
          Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» - відхилено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитно - заставним договором №К2S4AN24280116 від 13 травня 2008 року скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення суду залишено без змін.
          Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»  - задоволено частково. Рішення Апеляційного суду м. Києвавід 18 жовтня 2017 року в частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованої пені за кредитним договором  - скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Апеляційного суду м. Києвавід 18 жовтня 2017 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без змін.     
           Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції  лише в частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованої пені за кредитним договором.
  
          В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу в частині позовних вимог про стягнення нарахованої пені посилаючись на обставини викладені у апеляційній скарзі.
Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу до суду не подали, в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
 
Ухвалюючи рішення про відмову в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем неправомірно проводилось нарахування пені в доларах США, тому позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у стягненні пені за договором виходячи з наступного.
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;
6) як розподілити між сторонами судові витрати;
7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;
8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).    
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 13 травня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір № K2S4AN24280116, за умовами якого  ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 596,88 дол. США, на строк до 12 травня 2015 року, зі сплатою 15 % річних за користування кредитом.
В забезпечення належного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором між АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 13 травня 2008 року було укладено два договори поруки                              № K2S4AN24280116, за умовами яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручителі поручилися за виконання позичальником обов`язків, що виникли на підставі основного договору.
Останній платіж за кредитним договором здійснений ОСОБА_1 27 січня 2009 року.
01 червня 2009 року автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 передано в заставу АТ КБ «Приватбанк» згідно з актом передачі-прийому.
23 червня 2009 року у зв`язку з неналежним виконанням боржником зобов`язань за кредитним договором банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави  на загальну суму заборгованості в розмірі 21 775,88 дол. США, з яких 19 645,02 дол. США тіло кредиту, 806,71 дол. США відсотки за користування кредитними коштами, 196,69 дол. США  заборгованість з комісії за користування кредитними коштам, 59,59 дол. США пені (справа № 2-2030/2011).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року, ухваленим у справі № 2-2030/2011 передано в заставу АТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 . В рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № K2S4AN24280116 станом на 30 квітня 2009 року в розмірі 167 674,26 грн, що є еквівалентом 21 775,88 дол. США, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом надання АТ КБ «Приватбанк» права укладати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем.
31 жовтня 2013 року АТ КБ «Приватбанк», Бізнес «Споживче кредитування» в особі Сварковського Д.О. передав автомобіль марки «Chevrolet Lacetti», 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 , згідно з актом прийому-передачі ОСОБА_6 . 
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 27 травня 2015 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 97 489,60 дол. США, яка складається з: 17 818,52 дол. США заборгованості за кредитом; 10 770,11 дол. США заборгованості за процентами за користування кредитом;   2 915,01 дол. США заборгованості за комісією за користування кредитом;         61 332,48 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 11,67 дол. США штрафу (фіксована частина); 4 641,81 дол. США штрафу (процентна складова).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за  кредитним  договором  банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статтей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі                 № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, пеню припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
23 червня 2009 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, який заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року, ухваленим у справі № 2-2030/2011, задоволено.
Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Заочне рішення Жовтневого районного суду  м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року засвідчує такі зміни.
Пунктом 14.3 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожен день прострочки.
Згідно п.14.10 кредитного договору нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно було бути виконане відповідною стороною. Сплата неустойки здійснюється в гривнях. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. 
Оскільки виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, то разом з нарахуванням заборгованості в іноземній валюті банк має право нарахувати й пеню в іноземній валюті.
Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року (провадження № 6-211цс17) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 757/6367/13-ц (провадження № 14-422цс18).  
Враховуючи зміну банком строку виконання основного зобов`язання та умов кредитного договору щодо нарахування неустойки за цим договором протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно було бути виконане боржником, колегія суддів дійшла висновку, що банк мав право нараховувати пеню передбачену договором у валюті кредиту в межах цього строку протягом трьох років з дня виникнення зобов`язання з дострокового повернення кредиту.
          
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.
Згідно п. 14.11 кредитного договору сторони домовилися про збільшення позовної давності до позовних вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки тривалістю у п`ять років.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Згідно ч.3 ст.251 ЦК України строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2011 року задоволено позов та передано в заставу АТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення у ОСОБА_1 автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», 2008 року випуску, в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № K2S4AN24280116 в розмірі 167 674,26 грн, що є еквівалентом 21 775,88 дол. США та звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки «Chevrolet Lacetti».
Враховуючи, що судовий захист права на стягнення грошових коштів шляхом звернення стягнення на предмет застави реалізовано Банком у вищевказаному позовному провадженні, строк позовної давності було перервано відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України шляхом ухвалення рішення від 24 листопада 2011 року.
З даним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду 10.08.2015 року, тобто в межах строку позовної давності встановленої сторонами в кредитному договорі. 
Судом встановлено, що 23 червня 2009 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, тим самим змінив строк виконання основного зобов`язання. 
Враховуючи, що відповідно до положення п.14.10 кредитного договору нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно було бути виконане відповідною стороною, пеня нарахована за умовами договору підлягає стягненню за період з 23 червня 2009 року по 23 червня 2012 року.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором                            № K2S4AN24280116 від 13.05.2008 року станом на 21 червня 2012 року розмір пені становить 17 804,25 дол. США.
Враховуючи, що умовамикредитного договору передбачена сплата пені в гривнях, то стягненню підлягає гривневий еквівалент нарахованої банком суми пені.
Згідно ч.2 ст.533 ЦПК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Станом на день ухвалення рішення суду першої інстанції - 10.07.2017 року за офіційним курсом НБУ 1 долар США становив 26,0229 грн.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню нарахована пеня за договором у розмірі 463 318 грн 22 коп. (17 804,25 х 26,0229).
 
          Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не повністю відповідають обставинам справи.
         Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду належить скасувати в частині позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення пені за кредитно - заставним договором та стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» пеню за кредитно - заставним договором №К2S4AN24280116 від 13.05.2008 року у сумі 17 804,25 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10.07.2017 року становить 463 318 грн 22 коп.
    Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України враховуючи обставини справи, та задоволення позовних вимог частково.
Таким чином, з  ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1166 грн 83 коп.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
           Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Сокуренка Євгена Сергійовича - задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення пені за кредитним договором - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в частині стягнення пені за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, адреса - м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, пеню за кредитно - заставним договором №К2S4AN24280116 від 13.05.2008 року у сумі 17804,25 дол. США, що за курсом НБУ станом на 10.07.2017 року становить 463 318 грн 22 коп.  
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1166 грн 83 коп.  
          Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
            Повний текст постанови складено 29 січня 2020 року.
 
              Головуючий                                     Рубан С.М.   
 
              Судді                                                 Заришняк Г.М.
 
                                Мараєва Н.Є.