ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 р.	Справа № 520/6003/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України  на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року (суддя Мельников Р.В.; м. Харків; повний текст рішення складено 19.09.2019) по справі № 520/6003/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Папір Груп"        
до Державної фіскальної служби України                         
про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Папір Груп" (далі також - ТОВ "Папір Груп") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі також - відповідач, ДФС України), в якому просило суд:
- скасувати рішення ДФС України від 22.05.2019 року №1168758/42675383 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2019 № 3 на загальну суму 707359,20 грн., в тому числі ПДВ 117893,20 грн.; - від 29.05.2019 № 1175065/42675383 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.05.2019 № 1 на загальну суму 480719,40 грн., в тому числі ПДВ 80119,90 грн.;
- зобов`язати ДФС України зареєструвати наступні податкові накладні від 25.04.2019 року №3 на загальну суму 707359,20 грн., в тому числі ПДВ 117893,20 грн.; - від 15.05.2019 року № 1 на загальну суму 480719,40 грн., в тому числі ПДВ 80119,90 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що спірними у даній справі рішеннями комісії було відмовлено у реєстрації податкових накладних. На думку позивача, вказані рішення є незаконними та такими, що порушують його права, оскільки позивачем було надано усі документи з приводу господарських операцій, що стали підставами для  складення  та реєстрації податкових накладних. Також позивачем вказано, що у квитанціях  про зупинення реєстрації податкових накладних не було жодним чином конкретизовано  причин зупинення реєстрації податкових накладних, критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення  реєстрації податкових накладних, а міститься загальне посилання  на відповідність податкових накладних / розрахунків коригування вимогам  пп.1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості  платника податку», а також не містять чіткої підстави для  відмови у реєстрації. Зазначені обставини  зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.
Представником відповідача Державної фіскальної служби України через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому останній проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позивачем не надано  документи, що підтверджують  походження товарно-матеріальних цінностей, вироблених на власних потужностях чи придбаних  позивачем. Також вказано, що з  наданих документів не можливо підтвердити виконання робіт, що унеможливлює підтвердження господарських операцій, а тому дії податкового органу відповідають законам України. Отже, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року адміністративний позов ТОВ "Папір Груп" - задоволено.
Скасовано рішення Державної фіскальної служби України від 22.05.2019 року №1168758/42675383 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2019 № 3 на загальну суму 707359,20 грн., в тому числі ПДВ 117893,20 грн.; від 29.05.2019 року №1175065/42675383 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.05.2019 № 1 на загальну суму 480719,40 грн., в тому числі ПДВ 80119,90 грн.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні від 25.04.2019 року №3, від 15.05.2019 року № 1.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Папір Груп" (вул. Маршала Батицького, 8, м. Харків, 61038, код ЄДРПОУ - 42675383) сплачену суму судового збору у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот  сорок дві) грн. 00 коп. та суму витрат на  професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська пл., 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ - 39292197).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що з наданих позивачем документів неможливо підтвердити придбання ТМЦ, що є підставою для відмови у розблокуванні податкової накладної. Зазначає, що ТОВ "Папір Груп" не було надано документів складського обліку, витрат на його зберігання, навантаження, розвантаження чи витрати на складські приміщення де могли зберігатися ТМЦ, документів/, що підтверджують якість та відповідність ТМЦ, вказані у спірних податкових накладних.
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Папір Груп", код ЄДРПОУ - 42675383, пройшло процедуру державної реєстрації та набуло статусу суб`єкта господарювання, зареєстровано за юридичною адресою: вул. Маршала Батицького, 8, м. Харків, 61038.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності підприємства згідно КВЕД є 17.12 Виробництво паперу та картону (основний); 17.22 Виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
У власній господарській діяльності ТОВ «Папір Груп» використовує орендовані складські приміщення загальною площею 550 кв. м  на підставі договору суборенди нежитлового приміщення № Ар01/14-19 від 14.01.20І9 року, а також орендоване обладнання за договором суборенди обладнання № М14-19 від 14.01.2019 року.
На виконання вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «Папір Груп» через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронної звітності" засобами телекомунікаційного зв`язку було складено і направлено на реєстрацію Державній фіскальній службі України податкові накладні від 25.04.2019 року № 3 на загальну суму 707359,20 грн., в тому числі ПДВ 117893,2 грн., від 15.05.2019 року №1 на загальну суму 480719,40 грн., в тому числі ПДВ 80119,90 грн. 
Відповідно до отриманих квитанцій №1 зазначені податкові накладні доставлені до ДФС України та прийняті, але їх реєстрацію в ЄРПН зупинено. При цьому, у якості підстави для зупинення реєстрації податкових накладних в квитанції № 1 зазначено наступну обставину: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Рішенням комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій  реєстрації від 22.05.2019 року №1168758/42675383 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 25.04.2019 року № 3 на загальну суму 707359,20 грн., в тому числі ПДВ 117893,20 грн.; рішенням комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій  реєстрації від 29.05.2019 № 1175065/42675383 відмовлено в реєстрації податкової накладної від 15.05.2019 року № 1 на загальну суму 480719,40 грн., в тому числі ПДВ 80119,90 грн., у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні  описи), у тому числі рахунки-фактири/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено, а тому є такими, що підлягають скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Згідно з п. 201.16. ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок зупинення реєстрації ПН/РК).
Відповідно до пункту 5 Порядку ПН/РК, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Згідно пункту 6 вказаного Порядку у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У пункті 7 Порядку у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно пункту 10 Порядку критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.
ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
На час виникнення спірних правовідносин Критерії ризиковості платника податків визначені у листі Державної фіскальної служби в Україні від 05.11.2018 №4065/99-99-07-05-04-18.
Як вказано в цьому ж листі Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.
Відповідно до п. 12 - 13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Як вбачається зі змісту квитанцій контролюючим органом сформовано висновки, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».
Водночас, у вищевказаних квитанціях фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Тобто, фіскальним органом, не вказано у зазначених квитанціях конкретного переліку документів, які, на думку контролюючого органу, необхідно надати. В квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено за якою саме підставою позивача із вказаних в пп. 1.6 п. 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.
Згідно з положень пунктів 14, 15, 16 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 21-22 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.
Таким чином, Порядком № 117 встановлені виключні підстави для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
В оскаржених рішеннях, підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкових накладних зазначено ненадання платником податку копій документів. Зазначені рішення містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток № 2 вказаного Порядку), і підкреслення документів, які на думку контролюючого органу, позивачем не надано.
Додатком 2 до Порядку зупинення реєстрації затверджено форму рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі податкових накладних.
Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних містить лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надано, не містить, що позбавляє можливості встановити, які саме документи не надані позивачем. Тобто, оспорюване рішення не містить мотивів чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.
Зазначене свідчить про те, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є формальними та об`єктивно не містять чіткого визначення підстав та мотивів для їх прийняття, а тому не можуть бути визнані законними та обґрунтованими.
В той час платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій, що стали підставами для складання та реєстрації податкових накладних від 25.04.2019 року № 3 та від 15.05.2019 року №1, які підтверджують реальність здійснення операцій по вказаним податковим накладним, а саме: договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, акти звіряння розрахунків, штатний розклад, оборотно-сальдові відомості. 
Так, матеріали справи свідчать, що ТОВ «Папір Груп», виступаючи в якості постачальника, було укладено з ТОВ «Коростишівська паперова фабрика», яке є покупцем, договір поставки від 10.01.2019 року № КПФ 03/01-19, згідно якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а покупець має сплатити за товар певну грошову суму і прийняти зазначений товар.
Виконання вказаного договору підтверджують наступні первинні документи, копії яких  містяться в матеріалах справи: податкові накладні від 25.04.2019 року №3, від 15.05.2019 року № 1; видаткові накладні від 25.04.2019 року № 90, від 15.05.2019 року № 91; платіжні доручення від 05.04.2019 року № 1564, від 09.04.2019 року № 1549, № 1550, № 1552, № 1584, № 1585. № 1586, № 1588, № 1589, від 15.04.2019 року № 1629, від 16.04.2019 року № 1568, від 17.04.2019 року № 1577, від 18.04.2019 року № 1651, №1585, № 1656, від 19.04.2019 року № 1590, № 1659, від 22.04.2019 року № 1591, № 1592, № 1661, № 1662, від 23.04.2019 року № 1595, № 1664, № 1665, № 1666, від 24.04.2019 року № 1, № 1601, № 1667, № 1668, від 25.04.2019 року № 3, № 1604, № 1606, № 1611; акт звіряння взаємних розрахунків за договором від 10.01.2019 року № КПФ 03/01-19.
Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ «Коростишівська Паперова Фабрика» за допомогою автонавантажувача зі складу постачальника до складу покупця, що розташовані за однією адресою: Житомирська обл., м. Коростишів, вул. Паперова, буд. 31.
Для реалізації товару за вищевказаним договором ТОВ «Папір Груті» придбало товар у ТОВ «Екотрейд-2016» за договором поставки від 10.01.2019 року № б/н.
Виконання вказаного договору підтверджують наступні первинні документи, копії яких  містяться в матеріалах справи: видаткові накладні від 11.01.2019 року № 218/1101-5, № 218/1101-6, № 218/1101-7, від 28.02.2019 року № 218/2802-67, № 218/2802-68, № 218/2802- 69; товарно-транспортні накладні від 11.01.2019 року № 10043, № 10044, № 10045. від 28.02.2019 року № 10143, № 10144, № 10145; платіжні доручення за договором від 10.01.2019 року № б/н; акт звіряння взаємних розрахунків за договором від 10.01.2019 року №б/н. 
Транспортування товару здійснювалось за рахунок ТОВ «Папір Груп» із залученням перевізника ТОВ «Евокс» на підставі договору про надання транспортних послуг №01-10/01 від І0.01.2019 року.
Під  час розгляду справи  представником позивача також було надано пояснення та вказано, що на підтвердження обліку придбаних та реалізованих товарно-матеріальних цінностей позивачем було надано до контролюючого органу оборотно-сальдову відомість по рахунку 281, а стосовно документів обліку навантаження/розвантаження вказано, що чинним законодавством не встановлено типової форми на підтвердження таких операцій. 
Аналізуючи зміст спірних рішень, колегія суддів вважає, що розглядаючи подані позивачем документи, Комісією не з`ясовано специфіку проведених господарських операцій та не визначено документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту і обсягу.
Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
В той же час, рішення суб`єкта владних повноважень повинно відповідати ст. 2 КАС України, згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Однак, відповідач не навів жодного обґрунтування щодо підстав для зупинення реєстрації податкових накладних як і не повідомив суду, яка із шести перелічених у п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв відносить до позивача до категорії ризиковості.
Колегія суддів вважає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової декларації прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Застосування з боку податкового органу загального посилання на п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН без наведення відповідного пункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків усвідомлювати передбачену законом необхідність надання документів за вичерпним переліком відповідно до конкретного критерію, а не на вільний розсуд контролюючого органу.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі (№ 140/2160/18.
Тому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність Рішеннь Комісії ГУ ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України від 22.05.2019 року №1168758/42675383 про відмову в реєстрації податкової накладної від 25.04.2019 № 3 на загальну суму 707359,20 грн., в тому числі ПДВ 117893,20 грн.; від 29.05.2019 року №1175065/42675383 про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.05.2019 № 1 на загальну суму 480719,40 грн., в тому числі ПДВ 80119,90 грн
Щодо позовних вимог про зобов`язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні податкові накладні, колегія суддів, виходить з наступного.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").
У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Пунктами 19, 20 Порядку №1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що що належним та повним способом захисту порушених прав та інтересів особи, є саме зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні від 25.04.2019 року №3 на загальну суму 707359,20 грн., в тому числі ПДВ 117893,20 грн.; від 15.05.2019 року № 1 на загальну суму 480719,40 грн., в тому числі ПДВ 80119,90 грн..
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року по справі № 520/6003/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  02.03.2020 року