Постанова
Іменем України
 
22 січня 2020 року                                          
м. Київ                                                               
 
справа № 931/643/19
провадження № 61-19556 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого -Луспеника Д. Д., 
суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -   ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Терлецький Олександр Миколайович, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року у складі судді Шевчук Л. Я., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 

 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на утримання дружини.
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року відкрито провадження у цій справі.
27 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення способу участі батьків у вихованні дитини.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 02 жовтня 2019 року в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення способу участі батьків у вихованні дитини відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на підставі частини другої статті 193 ЦПК Українизустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто заявнику.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У листопаді 2019 року  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Терлецький О. М., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану судову ухвалу та справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Крім того, посилаючись на частину п`яту статті 403 ЦПК України, заявник просить передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки справа містить виключну правову проблему.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою судді Верховного Суду від 08 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У листопаді 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на утримання дружини призначено до судового розгляду  в складі колегії з п`яти суддів. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що позови (первісний і зустрічний) виникають з одних правовідносин, а обґрунтування звернень до суду кожної сторони є взаємопов`язаними між собою, що робить доцільним одночасний розгляд справи в одному провадженні. 
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга  задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.
Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, та не передбачено можливість такого оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічного позову.
Відповідно до вимог частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише ухвали суду першої інстанції, передбачені даною статтею цього Кодексу. 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що оскаржувана ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Терлецький О. М., ухвала до переліку ухвал, які оскаржуються окремо від рішення суду і передбачені частиною першою статті 353 ЦПК України, не входить. 
Доводи в касаційній скарзі про те, що позови (первісний і зустрічний) виникають з одних правовідносин, є необґрунтованими. 
Подібні правові висновкі викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду у справі від 13 червня 2018 року № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18).
 
Щодо клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Згідно з частиною першою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Наведені заявником аргументи для передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, в розумінні приписів частини п`ятої статті 403 ЦПК України, не є тими обставинами, що містять виключну правову проблему.
Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що клопотання
 ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Терлецький О. М., про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду задоволенню не підлягає, оскільки відсутні підстави, передбачені частиною п`ятою статті 403 ЦПК України, для його задоволення, а заявник не навів обґрунтованих мотивів щодо цього.
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Терлецький Олександр Миколайович, про передачу справи за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на утримання дружини, на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Терлецький Олександр Миколайович, залишити без задоволення.
Ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Д. Д. Луспеник 

Судді:                                                                            І. А. Воробйова 

                                                                                        Г. В. Кривцова

                                                                                        Р. А. Лідовець  

                                                                                        Ю. В. Черняк