ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 січня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/1586/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання Станковій І.М.,
за участю представників:
від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" - участі не брали,
від Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" -   Желдаков Я.І.,
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
на рішення Господарського суду Одеської області від 16.09.2019, прийняте суддею Цісельським О.В., м. Одеса, повний текст складено 26.09.2019,
у справі №916/1586/19
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК"
про стягнення 739 128,01 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 739128,01 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок пошкодження та часткової втрати застрахованого позивачем вантажу Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" як страховиком було виплачено вигодонабувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" страхове відшкодування у розмірі 739128,01 грн, у зв`язку з чим до позивача у межах вказаної суми грошових коштів перейшло право зворотної вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК", яке винне у заподіянні страхувальнику шкоди.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 06.06.2019 відкрито провадження у справі №916/1586/19.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.09.2019 у справі №916/1586/19 (суддя Цісельський О.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.
Судове рішення мотивоване тим, що в період дії договору добровільного страхування вантажу №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 страховий випадок, на підставі якого позивач повинен був би виплатити страхове відшкодування, не настав, а тому грошові кошти у розмірі 739129,01 грн сплачені останнім на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марвен Фуд Україна" всупереч умовам вищезазначеного договору страхування та поза межами строку його дії, відтак Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" не набуло права регресної вимоги до відповідача.
Не погодившись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 16.09.2019 у справі №916/1586/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що під час дії договору добровільного страхування вантажу №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 перевізник викрав застрахований позивачем вантаж, що зумовило виникнення страхового випадку та, як наслідок, наявність правових підстав для проведення Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" виплати страхового відшкодування, в результаті чого останнє в силу вимог законодавства набуло право зворотної вимоги до винної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК", проте відповідач безпідставно ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо сплати позивачу вказаних грошових коштів.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 05.12.2019 (вх.№4112/19/Д1 від 06.12.2019) Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 16.09.2019 у справі №916/1586/19 - без змін. Зокрема, відповідач зазначає про те, що за умовами договору добровільного страхування вантажу №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 не підлягають відшкодуванню збитки (втрати), якщо вони відбулися внаслідок або під час конфіскації, реквізиції, арешту, знищення (втрати) або пошкодження застрахованого вантажу за розпорядженням державних органів, тому, з огляду на те, що застрахований позивачем вантаж був арештований працівниками правоохоронних органів Румунії, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" повинно було відмовити страхувальнику у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з відсутністю страхового випадку, при цьому безпідставне проведення страхової виплати не може бути підставою для звернення до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" з регресною вимогою. Відповідач також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що строк страхування вантажу закінчився в день його арешту, при цьому в межах дії договору жодного страхового випадку не настало, а тому грошові кошти у розмірі 739129,01 грн сплачені позивачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" з власної ініціативи та не в межах страхового відшкодування.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. від 25.11.2019 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою від 11.12.2019 розгляд справи призначено на 22.01.2020 о 10:00.
У судовому засіданні 22.01.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" висловив заперечення проти задоволення апеляційної скарги; представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.ІІ а.с.145-147).
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 13.04.2017 між Фізичною особою-підприємцем Соколюк Ладою Василівною ("Експедитор") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" ("Замовник") укладено договір-доручення №13-04-17/07 про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі - договір №13-04-17/07 від 13.04.2017), за умовами пункту 1.1 якого Експедитор надає послуги з організації перевезення власним або найманим вантажним транспортом, довіреною особою власника якого він є, відповідно до чинного законодавства України, вимог міжнародних Конвенцій і угод в галузі міжнародних перевезень.
Згідно з пунктом 2.1 договору №13-04-17/07 від 13.04.2017 на підставі цього договору Експедитор надає одну чи декілька з таких послуг: організовує перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України і зарубіжних країн на підставі відповідних заявок, наданих Замовником; виконує розсилку товаро-транспортної документації; проводить розрахунки з усіма учасниками транспортного процесу; приймає участь у випадках, передбачених чинним законодавством, і вирішує з вантажоодержувачем претензійні питання; за угодою сторін виконує інші доручення Замовника.
У пункті 2.2 договору №13-04-17/07 від 13.04.2017 сторони узгодили, що конкретні умови по кожному замовленню обумовлюються в заявці, отримання якої допускається по факсимільному зв`язку або електронною поштою.
В силу підпунктів 3.1.2, 3.1.4-3.1.7 пункту 3.1 договору №13-04-17/07 від 13.04.2017 Експедитор зобов`язується, зокрема, забезпечення подачі під завантаження справного транспортного засобу, придатного і повністю готового до перевезення обумовленого вантажу (продукти харчування); слідувати інструкціям Замовника, що стосуються маршруту проходження, митної обробки, прикордонних переходів; за вимогою Замовника повідомляти про місцезнаходження транспортного засобу на всьому маршруті до місця призначення, а також протягом 24 годин повідомляти про факт вивантаження транспортного засобу в місці доставки; за вимогою Замовника надавати сканкопії товаротранспортних документів, підтверджуючих факт вивантаження товару в місці доставки; негайно інформувати Замовника про будь-які затримки та проблеми, що виникають при транспортуванні вантажу; забезпечити своєчасну доставку вантажу.
Експедитор несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу. Експедитор несе відповідальність за осіб, що залучаються до виконання цього договору, в розмірі та на умовах, передбачених чинним законодавством , як за свої власні (пункти 7.4, 7.5 договору №13-04-17/07 від 13.04.2017).
Відповідно до пунктів 8.1, 8.3 договору №13-04-17/07 від 13.04.2017 сторони звільняються від відповідальності за даним договором у разі настання форс-мажорних обставин (війни, епідемії, епізоотії, страйки, ембарго, дії органів влади і управління, які унеможливлюють виконання сторонами взятих на себе зобов`язань), що виникли після укладення цього договору, підтвердження заявки. Факт форс-мажорних обставин повинен бути підтверджений документом, виданим компетентним державним органом.
Пунктом 11.1 договору №13-04-17/07 від 13.04.2017 передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017.
В подальшому між Фізичною особою-підприємцем Соколюк Ладою Василівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" було укладено додаткову угоду №1 від 13.04.2017, якою встановлено порядок сплати штрафних санкцій та відшкодування збитків за договором №13-04-17/07 від 13.04.2017, а також додаткову угоду №2 від 22.12.2017, якою продовжено строк дії договору №13-04-17/07 від 13.04.2017 до 31.12.2018.
04.12.2017 між Фізичною особою-підприємцем Соколюк Ладою Василівною ("Експедитор 1") та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" ("Експедитор 2") укладено договір-доручення №Э-0412 організації перевезень вантажів автомобільним транспортом (далі - договір №Э-0412 від 04.12.2017), за умовами пункту 1.1 якого цей договір визначає порядок взаємовідносин, що виникають між Експедитором 1 та Експедитором 2 під час організації та виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом по Україні та за її межами і розрахунків за ці перевезення.
Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору №Э-0412 від 04.12.2017 Експедитор 1 діє за дорученням від імені та за рахунок резидента або нерезидента України (довірителя). Експедитор 1 доручає, а Експедитор 2 приймає на себе зобов`язання протягом строку дії договору здійснювати від імені Експедитора 1 та за рахунок Замовника організацію перевезень та транспортно-експедиційне обслуговування вантажів.
Діяльність сторін договору регламентується чинним законодавством України, міжурядовими та прикордонними угодами, Конвенцією про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, Митною конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП та цим договором (пункт 2.1 договору №Э-0412 від 04.12.2017).
В силу пунктів 4.1-4.5 договору №Э-0412 від 04.12.2017 Експедитор 1 приймає на себе наступні зобов`язання: забезпечити навантаження та митне обробку автомобіля та вантажу при виконанні міжнародного перевезення протягом 48 годин з моменту подання автомобіля під завантаження, вивантаження та митну обробку протягом 48 годин з моменту прибуття автомобіля під вивантаження (за виключенням вихідних та святкових днів, якщо автомобіль прибув менше, ніж за 24 години до них), якщо інше не узгоджено в заявці; за необхідності письмово інформувати перевізника про час прибуття транспортного засобу під завантаження, закінчення завантажувальних (розвантажувальних) робіт, час виїзду автомобіля за маршрутом та інші особливості та обставини, що виникли або можуть виникнути під час виконання умов договору; забезпечити належне оформлення та надання перевізнику (за необхідності) товарно-транспортних накладних, митних та інших супроводжувальних документів, необхідних для безперешкодного проїзду автомобілю через державні кордони; негайно інформувати Експедитора 2 про всі обставини, які перешкоджають відправленню та просуванню вантажів; своєчасно проводити розрахунки за перевезення.
Пунктами 5.2-5.4 договору №Э-0412 від 04.12.2017 передбачено, що Експедитор 2 приймає на себе зобов`язання, зокрема, прийняти від відправника вантаж по масі та кількості місць, узгоджених у заявці, своєчасно доставити ввірений вантаж під пломбою у пункт призначення та здати по масі та кількості місць вантажоотримувачу, при цьому Експедитор 2 не відповідає за внутрішню нестачу вантажів, прийнятих та зданих у справній тарі при непошкоджених митних пломбах, натомість несе матеріальну відповідальність у розмірі спричиненої шкоди за збитки, втрати або пошкодження вантажу; повідомляти Експедитора 1 про вимушені затримки транспортних засобів у шляху, аварії та інші непередбачувані обставини, які перешкоджають своєчасній доставці вантажу та необхідним діям для подальшого проходження вантажу.
У пункті 7.1 договору №Э-0412 від 04.12.2017 визначено, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність перед Експедитором у розмірі повної інвойсової вартості вантажу у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором. Експедитор 2 не звільняється від відповідальності за повну або часткову втрату вантажу, псування вантажу, що зумовлені дефектами транспортного засобу перевізника, який використовується ним для здійснення перевезення.
Відповідно до пункту 10.1 договору №Э-0412 від 04.12.2017 цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2019.
04.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" ("Замовник") та Фізичною особою-підприємцем Березовським Олегом В`ячеславовичем ("Перевізник") укладено договір №107 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України та в міжнародному сполучені (далі - договір №107 від 04.05.2018), за умовами пункту 1.1 якого Перевізник зобов`язується доставити ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначення та видати його Вантажоодержувачу, уповноваженому Замовником на отримання вантажу, а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу плату, встановлену в заявці, яка є невід`ємною частиною даного договору.
Згідно з пунктом 1.2 договору №107 від 04.05.2018 Перевізник має право залучати до виконання своїх обов`язків третіх осіб. Залучення третіх осіб не звільняє Перевізника від виконання своїх обов`язків перед Замовником для виконання умов даного договору.
Перевізник несе повну відповідальність за незбереження та/або пошкодження вантажу при наявності його вини в розмірі вартості пошкодженого та/або втраченого вантажу відповідно до Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (пункт 5.1 договору №107 від 04.05.2018).
В силу пункту 8.9 договору №107 від 04.05.2018 даний договір набирає сили з моменту підписання і діє протягом одного року. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії даного договору жодна зі сторін не виявить (письмово) бажання його розірвати, то договір вважається продовженим на кожний наступний рік.
07.06.2018 на виконання умов договору №13-04-17/07 від 13.04.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" та Фізичною особою-підприємцем Соколюк Ладою Василівною була оформлено заявку на перевезення вантажу - макаронних виробів у кількості 20,5 т, дата завантаження - 12.06.2018, маршрутом - "м. Біла Церква -   м. Бухарест", дата доставки вантажу - 18.06.2018.
08.06.2018 між Фізичною особою-підприємцем Соколюк Ладою Василівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" було підписано заявку №94 на перевезення вантажу автомобільним транспортом, якою передбачено перевезення 20,5 т макаронних виробів за маршрутом "м. Біла Церква - м. Бухарест" із завантаженням даного вантажу 12.06.2018 та вивантаженням останнього 18.06.2018.
Відповідно до акту завантаження №12/06-1 від 12.06.2018 в автомобіль (державний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом (державний номер НОМЕР_2 ) 12.06.2018 було завантажено продукцію - макаронні вироби (вермішель швидкого приготування зі смаком курки "Rollton"), яка зайняла 3928 вантажних місць, вага нетто з первинною упаковкою - 15096,59 кг.
Згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною СМR А №092632 від 12.06.2018 у пункті навантаження (м. Біла Церква) в транспортний засіб перевізника (номерні знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) 12.06.2018 було завантажено 3928 картонних коробок вермішелі швидкого приготування зі смаком курки "Rollton" вагою брутто       16220 кг.
12.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" ("Страховик") та Фізичною особою-підприємцем Соколюк Ладою Василівною ("Страхувальник") укладено договір добровільного страхування вантажів   №40-0197-18-00031 (далі - договір №40-0197-18-00031 від 12.06.2018), за умовами якого Страховик надає послуги з добровільного страхування вантажів і у разі настання страхового випадку зобов`язується виплатити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбачених цим договором, а Страхувальник зобов`язується в повному обсязі сплатити страхову премію та виконувати інші умови цього договору.
Вигодонабувачем за договором №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна".
В силу пунктів 1.1-1.3 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 застрахованим вантажем є вермішель швидкого приготування із смаком курки "Rollton" у кількості       3928 картонних коробок (235680 шт.) вагою брутто 16220 кг; вантажовідправник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна"; вантажоотримувач - SC MARATHON DISTRIBUTION GROUP SRL; перевізник - Березовський Олег; експедитор - Фізична особа-підприємець Соколюк Лада Василівна; пункт відправлення -  м. Біла Церква, Київська обл., Україна; пункт призначення - м. Бухарест, Румунія; вид транспорту - автотранспорт (державні номери НОМЕР_3 ).
Пунктом 1.4 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 передбачено, що Страхувальник обрав страхове покриття з відповідальністю за всі ризики (варіант А) відповідно до пункту 4.2.1 цього договору.
Згідно з пунктами 1.5, 1.6 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 страхова сума та страхова вартість становлять 746740,53 грн.
Строк дії договору з 12.06.2018 до 22.06.2018 (пункт 1.12 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018).
У пункті 1.13 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 сторони дійшли згоди про те, що особливі умови цього договору не передбачені.
Відповідно до пункту 4.1 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 страховий випадок - раптова, непередбачувана і ненавмисна для Страхувальника подія, яка відбулася в процесі перевезення застрахованого вантажу у строк дії цього договору та на відповідному маршруті перевезення, який зазначений в пункті 1.2 цього договору, і з настанням якої виникає зобов`язання Страховика здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальникові (Вигодонабувачеві).
У пункті 4.2. договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 встановлено, що за цим договором відшкодовуються збитки внаслідок знищення (втрати) та/або пошкодження застрахованого вантажу в результаті настання страхового випадку за одним з переліків, про що робиться відповідна відмітка ("ТАК" або "НІ") в пункті 1.4 цього договору.
За умовами пункту 4.2.1 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 у разі обрання Страхувальником переліку "З відповідальністю за всі ризики (варіант А)" відшкодуванню підлягають збитки від знищення (втрати) та/або пошкодження всього чи частини застрахованого вантажу, що відбулися за будь-якої причини (в тому числі в результаті протиправних дій третіх осіб, розкрадання застрахованого вантажу шляхом грабежу, розбою, крадіжки, шахрайства), за винятком виключень, зазначених в розділі 5 частини 2 цього договору.
Не підлягають відшкодуванню збитки (витрати), якщо вони відбулися внаслідок або під час конфіскації, реквізиції, арешту, знищення (втрати) або пошкодження застрахованого вантажу за розпорядженням державних органів, якщо тільки Страховик не надає Страхувальнику страхове покриття відповідно до умов пункту 1.4.4 цього договору (пункт 5.2.3 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018).
Згідно з пунктом 8.5 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 якщо в пункті 1.13 цього договору не зазначене інше, при здійсненні в період страхування перевантаження, перевалки або проміжного зберігання застрахованого вантажу, період страхування закінчується залежно від того, що станеться раніше, в момент, зокрема, арешту, конфіскації або реквізиції застрахованого вантажу за розпорядженням влади.
Відповідно до пункту 9.1.2 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 Страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку, а Страховик в силу приписів пункту 9.3.4 вказаного договору має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити розмір страхового відшкодування на підставах, передбачених цим договором.
У пунктах 12.1-12.20 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 сторони узгодили порядок та умови виплати страхового відшкодування.
Місцевим господарським судом встановлено, що 15.06.2018 при перевезені застрахованого вантажу по території Румунії в процесі проведення правоохоронними органами Румунії спецоперації (обшуку) на підставі ордеру, виданого 06.06.2018 суддею апеляційного суду Галаці (справа №354/44/2018), весь вантаж вермішелі швидкого приготування зі смаком курки "Rollton" у 3928 картонних коробок був вивантажений з автомобіля номерні знаки НОМЕР_3 працівниками прокуратури Румунії та тимчасово затриманий. Під час обшуку були пошкоджені кілька коробок локшини, які знаходились у напівпричепі зареєстрованого в Україні трейлера, що підтверджується наявним у матеріалах справи протоколом проведення обшуку.
В адресованому відповідачу листі №005/06-18 від 20.06.2018 Фізична особа-підприємець Березовський Олег В`ячеславович повідомив про проведення правоохоронними органами Румунії спецоперації, в ході якої мали місце зірвання пломб та вивантаження з автомобіля застрахованого вантажу з метою його огляду працівниками місцевої поліції.
21.06.2018 Фізична особа-підприємець Соколюк Лада Василівна звернулася до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначила про те, що 15.06.2018 внаслідок дій поліції та жандармерії Румунії у м. Калараш (Румунія) був частково пошкоджений та знищений застрахований вантаж вермішелі швидкого приготування зі смаком курки "Rollton", при цьому попередня сума збитку склала 746740,53 грн.
19.02.2019 позивачем сформовано розрахунок №ДКЦВ-15874 остаточної суми страхового відшкодування, за яким визначено суму страхового відшкодування у розмірі 739128,01 грн, а також складено страховий акт №ДКЦВ-15874, згідно з яким страховим випадком визнано пошкодження вантажу (вермішелі швидкого приготування зі смаком курки "Rollton") внаслідок дій жандармерії, а сума остаточного страхового відшкодування становить 739128,01 грн.
Вищезазначена сума страхового відшкодування 19.02.2019 була виплачена позивачем вигодонабувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна", що підтверджується платіжним дорученням №3771 від 19.02.2019.
В адресованій відповідачу претензії №ЮКК/191133 від 19.03.2019 позивач, посилаючись на норми законодавства України, на обставини страхової події та на факт виплати останнім Товариству з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна" страхового відшкодування, вимагав перерахувати на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" в порядку регресу суму грошових коштів у розмірі 739128,01 грн.
Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування у розмірі 739128,01 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що в період дії договору добровільного страхування вантажу №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 страховий випадок, на підставі якого позивач повинен був би виплатити страхове відшкодування, не настав, а тому грошові кошти у розмірі 739129,01 грн сплачені останнім на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марвен Фуд Україна" всупереч умовам вищезазначеного договору страхування, відтак Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" не набуло права регресної вимоги до відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.
Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Положеннями статті 173 Господарського кодексу встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, що визначено статтею 175 Господарського кодексу України.
Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.
Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
В силу частини першої статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Згідно з приписами статей 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.
Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
За положеннями частин четвертої і вісімнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
При цьому колегією суддів враховується, що рішення про наявність або відсутність підстав для задоволення вимоги страховика про відшкодування мусить ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, тому такі спори мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.
Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
15.06.2018 при перевезені застрахованого вантажу по території Румунії в процесі проведення правоохоронними органами Румунії спецоперації (обшуку) на підставі ордеру, виданого 06.06.2018 суддею апеляційного суду Галаці (справа №354/44/2018), весь вантаж вермішелі швидкого приготування зі смаком курки "Rollton" у 3928 картонних коробок був вивантажений з автомобіля номерні знаки НОМЕР_3 працівниками прокуратури Румунії та тимчасово затриманий. Під час обшуку були пошкоджені кілька коробок локшини, які знаходились у напівпричепі зареєстрованого в Україні трейлера, що підтверджується наявним у матеріалах справи протоколом проведення обшуку.
Факт часткового пошкодження вантажу внаслідок дій правоохоронних органів Румунії підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, адресованою позивачу заявою Фізичної особи-підприємця Соколюк Лади Василівни про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а також складеним самим позивачем страховим актом №ДКЦВ-15874 від 19.02.2019, відповідно до якого страховим випадком визнано пошкодження застрахованого вантажу (вермішелі швидкого приготування зі смаком курки "Rollton") внаслідок дій жандармерії.
За таких обставин, беручи до уваги проведення жандармерією Румунії на підставі ордеру, виданого 06.06.2018 суддею апеляційного суду Галаці (справа №354/44/2018), спецоперації (обшуку) на території місцезнаходження автомобіля з напівпричепом (державні номери НОМЕР_3 ), завантажених застрахованим вантажем, та відповідне затримання даного вантажу, а також з огляду на необхідність неухильного виконання всіма особами законних вимог суб`єктів правоохоронної та правозахисної діяльності і, як наслідок, відсутність у перевізника правових підстав для відмови в наданні працівникам поліції доступу до ввіреного йому вантажу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність вини Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАНСЛОГІСТИК" у частковому пошкодженні застрахованого вантажу, що свідчить про відсутність підстав для покладення на останнього заходів юридичної відповідальності.
Як зазначалося вище, 12.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" ("Страховик") та Фізичною особою-підприємцем Соколюк Ладою Василівною ("Страхувальник") укладено договір добровільного страхування вантажів №40-0197-18-00031, за умовами якого Страховик надає послуги з добровільного страхування вантажів і у разі настання страхового випадку зобов`язується виплатити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбачених цим договором, а Страхувальник зобов`язується в повному обсязі сплатити страхову премію та виконувати інші умови цього договору.
В силу пунктів 1.1-1.3 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 застрахованим вантажем є вермішель швидкого приготування із смаком курки "Rollton" у кількості       3928 картонних коробок (235680 шт.) вагою брутто 16220 кг; вантажовідправник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Маревен Фуд Україна"; вантажоотримувач - SC MARATHON DISTRIBUTION GROUP SRL; перевізник - Березовський Олег; експедитор - Фізична особа-підприємець Соколюк Лада Василівна; пункт відправлення -  м. Біла Церква, Київська обл., Україна; пункт призначення - м. Бухарест, Румунія; вид транспорту - автотранспорт (державні номери НОМЕР_3 ).
Пунктом 1.4 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 передбачено, що Страхувальник обрав страхове покриття з відповідальністю за всі ризики (варіант А) відповідно до пункту 4.2.1 цього договору.
Відповідно до пункту 4.1 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 страховий випадок - раптова, непередбачувана і ненавмисна для Страхувальника подія, яка відбулася в процесі перевезення застрахованого вантажу у строк дії цього договору та на відповідному маршруті перевезення, який зазначений в пункті 1.2 цього договору, і з настанням якої виникає зобов`язання Страховика здійснити виплату страхового відшкодування Страхувальникові (Вигодонабувачеві).
У пункті 4.2. договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 встановлено, що за цим договором відшкодовуються збитки внаслідок знищення (втрати) та/або пошкодження застрахованого вантажу в результаті настання страхового випадку за одним з переліків, про що робиться відповідна відмітка ("ТАК" або "НІ") в пункті 1.4 цього договору.
За умовами пункту 4.2.1 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 у разі обрання Страхувальником переліку "З відповідальністю за всі ризики (варіант А)" відшкодуванню підлягають збитки від знищення (втрати) та/або пошкодження всього чи частини застрахованого вантажу, що відбулися за будь-якої причини (в тому числі в результаті протиправних дій третіх осіб, розкрадання застрахованого вантажу шляхом грабежу, розбою, крадіжки, шахрайства), за винятком виключень, зазначених в розділі 5 частини 2 цього договору.
Не підлягають відшкодуванню збитки (витрати), якщо вони відбулися внаслідок або під час конфіскації, реквізиції, арешту, знищення (втрати) або пошкодження застрахованого вантажу за розпорядженням державних органів, якщо тільки Страховик не надає Страхувальнику страхове покриття відповідно до умов пункту 1.4.4 цього договору (пункт 5.2.3 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018).
В пункті 1.4.4 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 Страхувальником проставлено відмітку "НІ", що свідчить про ненадання Страховиком страхового покриття за цим положенням договору.
Відповідно до пункту 9.1.2 договору №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 Страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку, а Страховик в силу приписів пункту 9.3.4 вказаного договору має право відмовити у виплаті страхового відшкодування або зменшити розмір страхового відшкодування на підставах, передбачених цим договором.
Таким чином, враховуючи те, що часткове пошкодження застрахованого вантажу відбулось під час його тимчасового затримання за розпорядженням державних органів Румунії, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про ненастання страхового випадку, на підставі якого позивач повинен би був виплатити страхове відшкодування.
При цьому колегія суддів зауважує, що виплата позивачем страхового відшкодування за відсутності страхового випадку свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що під час дії договору добровільного страхування вантажу №40-0197-18-00031 від 12.06.2018 перевізник викрав застрахований позивачем вантаж, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі "Бочаров проти України" наголошує на тому, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з приписами частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Колегія суддів вбачає, що у матеріалах справи відсутні та позивачем до суду першої інстанції не подано жодного належного та допустимого у розумінні приписів процесуального закону доказу на підтвердження факту крадіжки перевізником застрахованого вантажу, зокрема, документа уповноваженого органу досудового розслідування або суду, які в силу закону наділені державою виключною компетенцією щодо встановлення факту та обставин скоєння злочину. 
Наявна у матеріалах справи копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 12018110030004645 не є належним та достатнім доказом вчинення крадіжки застрахованого майна (вермішелі швидкого приготування зі смаком курки "Rollton"), оскільки сам по собі факт відкриття Білоцерківським ВП ГУНП в Київській області на підставі заяви ОСОБА_1 зазначеного кримінального провадження не свідчить про вчинення перевізником злочину, при цьому вирок суду, ухвалений за результатами розгляду відповідної кримінальної справи, який міг би містити преюдиційні обставини для даної справи, у матеріалах справи відсутній та відповідачем до суду не поданий. Водночас обставини скоєння кримінального правопорушення не можуть бути встановлені самостійно господарським судом, оскільки даний факт встановлюється лише в межах кримінального провадження судом відповідної юрисдикції.
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини рішення у справі "Серявін та інші проти України"). 
Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 16.09.2019 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 16.09.2019 у справі №916/1586/19 - без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 27.01.2020.

Головуючий суддя                                                                       С.В. Таран

Суддя                                                                                           Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                           Л.В. Поліщук