ПОСТАНОВА
Іменем України

31 січня 2020 року 

м. Київ

справа №489/793/17

касаційне провадження №К/9901/30697/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 (головуючий суддя - Семенюк Г.В.; судді: Потапчук В.О., Шеметенко Л.П.) у справі № 489/793/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови від 27.01.2017                                            № 0039/209080201/17 про порушення митних правил 
Ленінський районний суд м. Миколаєва постановою від 03.07.2017 адміністративний позов задовольнив з підстави недоведеності суб`єктом владних повноважень правомірності прийняття оскаржуваного рішення.
Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 05.09.2017 постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.07.2017 скасував та прийняв нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовив.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в касаційному порядку. 
В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 та залишити в силі постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.07.2017.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм матеріального права, а саме: статей 95, 470 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Зокрема, наголошує, що перевищив строк доставки транспортного засобу до органів доходів і зборів у зв`язку з тим, що в період перебування в Україні був змушений здійснити ремонт ввезеного автомобіля, оскільки без ремонту переміщення транспортного засобу було неможливе. Позивач зазначає, що про вказані обставини повідомляв Миколаївську митницю ДФС та просив надіслати відповідну інформацію до Львівської митниці ДФС, однак при перетині кордону 06.01.2017 дізнався, що зазначене сповіщення Миколаївська митниця ДФС не направила.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.12.2016 громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «Ford», модель «Mondeo», VIN «НОМЕР_2», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС по смузі «зелений коридор» в митному режимі «транзит». Вказаний автомобіль зареєстрований на території Республіки Польща.
06.01.2017 приблизно о 06 год. 25 хв. у зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» в напрямку «виїзд з України» прибув транспортний засіб марки «Ford», модель «Mondeo», VIN «НОМЕР_2», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким громадянин України ОСОБА_1 слідував у приватну поїздку з України до Республіки Польща.
Під час проходження митного контролю посадовими особами Львівської митниці ДФС встановлено, що позивачем вчинено порушення митних правил, а саме - перевищено встановлений Митним кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб, що послугувало підставою для складення протоколу від 06.01.2017 № 0039/209080201/17 про порушення митних правил.
27.01.2017 на підставі вказаного протоколу виконуючим обов`язки заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням Моревим Олексієм Геннадійовичем прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 0039/209080201/17, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 470 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів            громадян - 3400,00 грн. 
Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною другою статті 470 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 95 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).
Факт порушення терміну вивезення розглядуваного автомобіля за межі митної території України позивач не заперечує, проте вказує, що причиною порушення послугували обставини непереборної сили - несправність транспортного засобу, на підтвердження чого подано акт виконаних робіт від 05.01.2017 № 943 про здійснення ремонту стартера в період з 30.12.2016 по 05.01.2017. Крім того, ОСОБА_1 наголошував, що про вказані обставини повідомляв Миколаївську митницю ДФС та просив надіслати відповідну інформацію до Львівської митниці ДФС.
За правилами частини першої статті 460 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.
При цьому пунктом 5 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.
Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.
За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною другою статті 470 Митного кодексу України, є, окрім підтвердження обставин аварії/непереборної сили відповідними документами, повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також подання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб. 
Утім, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач, подавши заяву до Миколаївської митниці ДФС щодо здійснення ремонту автомобіля, не підтвердив зазначені ним обставини (несправність автомобіля та неможливість його переміщення) жодними доказами, у зв`язку із чим посадові особи управління протидії митним правопорушенням органу доходів і зборів не мали можливості перевірити даний факт.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а оскарженого судового рішення - без змін. 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі           № 489/793/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                                            Т.М. Шипуліна

                                                                                                    Л.І. Бившева
                                                                                                    
                                                                                                                                В.В. Хохуляк