ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2810/20 Справа № 193/899/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шумська О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 193/899/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,
відповідачка -  ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року, яке ухвалено суддею Шумською О.В. у селищі Софіївка Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 05 листопада 2019 року, -
       
В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Позовна заява мотивована тим, що 11 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3 500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві. 
Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі.
ОСОБА_2    взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, унаслідок чого, станом на 30 травня 2019 року, утворилась заборгованість у розмірі 523 382,30 грн., яка складається з: 11 670,17 грн. – заборгованості за тілом кредиту, 514472,35 грн. – нарахованих відсотків за користування кредитом, 2239,78 грн. – нарахованої пені та комісії.
Посилаючись на те, що   позивач має право на власний розсуд розпорядитися своїми позовними, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у сумі 127 891,39 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 11670,17 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 11.08.2007 року по 01.09.2017 року в розмірі 116221,22 грн., а також судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.
Заочним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1   на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 11.08.2007 року, станом на 30.05.2019 року, в розмірі 11 670,17 грн. грн. та 175,38 грн. витрат по сплаті судового збору.
У решті позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та неповне дослідження обставин справи. В іншій частині просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано належні та допустимі докази по справі, в тому числі розрахунок заборгованості, з якого вбачається користування відповідачкою кредитним лімітом, що свідчить про згоду відповідачки з умовами кредиту. В установленому законом порядку кредитний договір не визнаний недійсним, позивачем доведений факт укладання з відповідачкою кредитного договору. Позивач зазначає, що позичальниця, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, приєдналася до договору приєднання та погодилася з його умовами. При цьому, позивач вважає, що сторонами було погоджено всі істотні умови договору, у тому числі й відсотки, однак суд не надав цьому належної уваги та дійшов помилкового висновку щодо непогодження сторонами цих умов. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», укладено кредитний договір з   ОСОБА_1 , згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 3 500,00 грн., шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.
У Заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця Заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість   ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 30 травня 2019 року, становить 528 382,30 грн., та складається з: 11 670,17 грн. – заборгованості за тілом кредиту, 514 472,35 грн. – заборгованість за процентами, 2 239,79 грн. – нарахованої пені комісії.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка  ОСОБА_1    не виконувала умови договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з відповідачки  ОСОБА_1   суми заборгованості за тілом кредиту, розмір якої останньою не оскаржується.
Зважаючи на те,  що  позивач  АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить суд скасувати рішення суду першої інстанції   в частині  відмови в стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за період з 11.08.2007 року по 01.09.2017 року в розмірі 116221,22 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі, та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відсутності правових підстав для стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами у визначеному позивачем розмірі, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до   ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами за період з 11.08.2007 року по 01.09.2017 року в розмірі 116221,22 грн., суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні Кредитного договору б/н від 11 серпня 2007 року сторонами не було погоджено умови щодо порядку, розмірів і строків погашення нарахованих відсотків за користування кредитним коштами. При цьому, суд дійшов висновку, що Умови та Правила надання банківських послуг, які визначають порядок, розміри та строки погашення заборгованості та встановлюють відповідальність позичальника за несвоєчасне виконання взятих на себе зобов`язань, не можна вважати складовою Кредитного договору б/н від 11 серпня 2007 року, оскільки позивачем не надано доказів, що Умови та Правила надання банківських послуг, які додані до позовної заяви, розуміла позичальниця ОСОБА_1 при укладенні Договору та погодилась з ними.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення, в оскаржуваній частині, не відповідає з огляду на наступне.  
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі.  Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України  публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).  Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634  цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договору приєднання розроблені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у теперішній час АТ КБ «ПРИВАТБАНК», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.  У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі.
У Заяві позичальника від 11 серпня 2007 року зазначена процентна ставка у розмірі 22,8% на рік із розрахунку 360 днів у році (а.с. 9-зворот), а тому висновок суду першої інстанції про те, що сторонами не досягнуто згоди про розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами є помилковим та суперечить матеріалам справи, яким суд не надав належної правової оцінки, що потягло за собою ухвалення незаконного рішення в оскаржуваній частині.
Статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.
З матеріалів справи слідує, що 11 серпня 2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», укладено кредитний договір з   ОСОБА_1 , згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 3 500,00 грн., шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.
Згідно наданих позивачем доказів, позичальнику видавалися платіжні картки, зі строком дії останньої із них по жовтень 2017 року, а тому строк дії даного кредитного договору закінчується в останній день жовтня 2017 року, тобто у банка наявні підстави нараховувати відсотки за користування даним кредитом у період з 11 серпня 2007 року по 01 вересня 2017 року.
Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.
Отже, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку – розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково – зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок. З такою позицією погодився й Верховний Суд у своїй постанові по справі №775/7704/15 від 23.01.2018 року.
У заяві позичальника від 11 серпня 2007 року зазначена процентна ставка у розмірі 22,8% на рік, що становить  1,9% в місяць, та заборгованість відповідачки ОСОБА_1 по відсотках за користування кредитом за період з 11.08.2007 року по 31.12.2012 року, із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 22,80% річних, за підрахунком позивача, складає  26,14 грн. (Графа розрахунку заборгованості «Загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком)»), і цей розмір відповідачкою не спростовано, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції.
Разом з тим, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» проведено нарахування відсотків з використанням ставки 30% річних (2,5% на місяць), 24,80% річних (2,9% на місяць) та 43,20% річних (3,6% на місяць), за період з 01.01.2013 року по 01.09.2017 року, що не відповідає погодженим сторонами умовам Договору.
Заборгованість відповідачки ОСОБА_1 по відсотках за користування кредитом, з урахуванням отриманих та сплачених нею сум, за період з 01 січня 2013 року по 01 вересня 2017 року, із застосуванням відсоткової ставки у розмірі 1,9 % на місяць (що становить 22,8% на рік), складає 9341,46 грн., відповідно до наступного розрахунку, проведеного колегією суддів:
січень 2013 року – 1,9% на місяць становить 24,28 грн. (1277,97 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 24,28 грн.);
лютий 2013 року – 1,9% на місяць становить 47,58 грн. (1586,08 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 47,58 грн.);
березень 2013 року – 1,9% на місяць становить 17,43 грн. (917,39 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 17,43 грн.);
квітень 2013 року – 1,9% на місяць становить 57,43 грн. (3022,80 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 57,43 грн.);
травень 2013 року – 1,9% на місяць становить 54,26 грн. (2855.93 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 54,26 грн.);
червень 2013 року – 1,9% на місяць становить 51,12 грн. (2691,03 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 51,12 грн.);
липень 2013 року – 1,9% на місяць становить 61,10 грн. (3216,03 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 61,10 грн.);
серпень 2013 року – 1,9% на місяць становить 37,46 грн. (1972,08 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 37,46 грн.);
вересень 2013 року – 1,9% на місяць становить 10,13 грн. (533,54 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 10,13 грн.);
жовтень 2013 року – заборгованість, на яку нараховуються відсотки відсутня та позивачем за цей період відсотки не нараховувалися;
листопад 2013 року – 1,9% на місяць становить 54,06 грн. (2845,58 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 54,06 грн.);
грудень 2013 року – 1,9% на місяць становить 61,40 грн. (3231.91 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 61.40 грн.);
січень 2014 року – 1,9% на місяць становить 58,23 грн. (3065,07 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 58,23 грн.);
лютий 2014 року – 1,9% на місяць становить 59,64 грн. (3139,04 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 59,64 грн.);
березень 2014 року – 1,9% на місяць становить 86,21 грн. (4537,42 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 86,21 грн.);
квітень 2014 року – 1,9% на місяць становить 108,94 грн. (5733,85 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 108,94 грн.);
травень 2014 року – 1,9% на місяць становить 108,26 грн. (7217,93 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 108,26 грн.);
червень 2014 року – 1,9% на місяць становить 165,33 грн. (8702,01 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 165,33 грн.);
липень 2014 року – 1,9% на місяць становить 193,53 грн. (10186,09 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 193,53 грн.);
серпень 2014 року – 1,9% на місяць становить 211,73 грн. (11 670,17 грн. заборгованості за тілом кредиту / 100 *1,9 = 211,73 грн.);
вересень 2014 року – серпень 2017 року заборгованість за тілом кредиту залишилася незмінною (11670,17 грн.), а тому щомісячний розмір відсотків за користування кредитними коштами за цей період становить 211,73 грн., який розраховано аналогічно до відсотків за серпень 2013 року, а всього за цей період – 7 982,28 грн. (221,73 грн. х 36 місяців).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог, а також про зміну загального розміру заборгованості за кредитом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з чим колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ОСОБА_1   на користь   АТ КБ «ПРИВАТБАНК»   та збільшує цей розмірі з 175,38 грн. до 307,36 грн., тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (1 921,00 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 16 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 307,36 грн.).
Також, колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 230,52 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (2881,50 грн. (судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги – а.с. 50) х 8% (задоволені вимоги апеляційної скарги у відсотковому співвідношенні).
Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.
Заочне рішення   Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відсотками за Кредитним договором б/н від 11.08.2007 року за період з 11 серпня 2007 року по 01 вересня 2017 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК” до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості  за відсотками за  Кредитним договором б/н від 11.08.2007 року за період з  11 серпня 2007 року по  01 вересня 2017 року- задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за відсотками за Кредитним договором б/н від 11.08.2007 року за період з 11 серпня 2007 року по 01 вересня 2017 року в розмірі 9 367 (дев`ять тисяч триста шістдесят сім) гривень 60 (шістдесят) копійок.
В задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками – відмовити.
Заочне рішення   Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року в частині загального розміру заборгованості за Кредитним договором б/н від 11.08.2007 року, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», змінити, збільшивши цей розмірі з 11 670,17 гривень до 20 984 (двадцяти тисяч дев`ятисот восьмидесяти чотирьох) гривень 77 (семи десяти семи) копійок.
Заочне рішення   Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2019 року в частині розміру судових витрат, стягнутих з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», змінити, збільшивши цей розмірі з 175,38 гривень до 307 (трьохсот семи) гривень 36 (тридцяти шести) копійок.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 230 (двісті тридцять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 січня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: