УХВАЛА

21 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/7400/17
адміністративне провадження №К/9901/544/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А.
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 27.11.2019 у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Промзв`язок» до ГУ ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
ГУ ДФС звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 27.11.2019.
Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2020 касаційну скаргу залишено без руху як таку, що подана з порушенням частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23.01.2020 відповідач звернувся до Верховного Суду з клопотанням про продовження строку на усунення недоліку касаційної скарги.
08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI ''Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ'' (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України внесені зміни.
Водночас пунктом 2 розділу ІІ ''Прикінцеві та перехідні положення'' Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.
Обґрунтовуючи клопотання про продовження строку на усунення недоліку касаційної скарги (сплату судового збору в розмірі 19    922,80 грн), відповідач посилається на те, що сплата судового збору неможлива на теперішній час у зв`язку з тим, що листом Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві від 03.02.2020 №07.08.10/1227 відповідача повідомлено про зупинення видаткових операцій на його рахунках через наявність виконавчих документів про стягнення грошових коштів на користь інших осіб.
Разом з тим, згідно з пунктом 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, з наступними змінами і доповненнями. Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника, зокрема, зі сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.
З врахуванням зазначеного, підстави для визнання доводу відповідача щодо підстав для продовження процесуального строку обґрунтованим, а відтак і для задоволення клопотання відсутні.
Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтею 248, частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про продовження строку на усунення недоліку касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 27.11.2019 повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

Є.А. Усенко,
Суддя Верховного Суду