Постанова
Іменем України 
09 січня 2020 року
 
м. Київ
справа № 235/2738/17
провадження № 61-18747св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - Вугледарське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,
відповідач - головне управління Держпраці у Донецькій області,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державне підприємство «Шахта імені М. С. Сургая», Вугледарське міське управління соціального захисту населення,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Вугледарського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, у складі судді Величко О. В., від 01 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області, у складі колегії суддів: Канурної О. Д., Будулуци М. С., Санікової О. С., від 08 лютого 2018 року.
 
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року Вугледарське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось до суду з позовом до головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державне підприємство «Шахта імені М. С. Сургая» (далі - ДП «Шахта імені М. С. Сургая»), Вугледарське міське управління соціального захисту населення, про визнання акту за формою Н-5 від 14 березня 2017 року та акту за формою Н-1 від 15 березня 2017 року № 5 недійсними та їх скасування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року на ДП «Шахта імені М. С. Сургая» під час виконання трудових обов`язків помер машиніст електровоза підземного ОСОБА_3 . Комісією із спеціального розслідування встановлено, що причиною смерті ОСОБА_3 стала раптова розвинута гостра серцева недостатність, яка ускладнила у нього захворювання - хронічну ішемічну хворобу серця у формі атеросклеротичного стенозуючого коронарослекроза, випадок було пов`язано з виробництвом та складено акт за формою Н-1 від 15 березня 2017 року № 5. Мар`їнським відділенням судово-медичної експертизи проведено судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_3 та складено акт судово-медичного дослідження від 27 вересня 2016 року № 178. За цим актом причиною смерті стало наявне у нього захворювання: хронічна ішемічна хвороба серця у формі атеросклеротичного стенозуючого коронаросклероза, дифузного кардіосклерозу, що ускладнилася розвитком гострої серцевої недостатності. Згідно лікарського свідоцтва про смерть 
від 25 серпня 2016 року № 182 причиною смерті ОСОБА_3 зазначено хронічну ішемічну хворобу серця, атеросклеротичний коронарокардіосклероз та вказано, що смерть настала внаслідок захворювання. Згідно листа Вугледарського ВП Волновахського відділу поліції ГУНП у Донецькій області від 21 листа 2016 року № 7638 причиною смерті ОСОБА_3 стало наявне у нього захворювання: хронічна ішемічна хвороба серця у формі атеросклеротичного стенозуючого коронаросклероза, дифузного кардіосклерозу, що ускладнилася розвитком гострої серцевої недостатності. На думку позивача, вказана у акті за формою Н-1 причина смерті не відповідає причині смерті, що зазначена в акті судово-медичного дослідження від 27 вересня 2016 року № 178.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати недійсними та скасувати акт за формою Н-5 від 14 березня 2017 року та акт за формою Н-1 від 15 березня 2017 року № 5; зобов`язати Головне управління Держпраці у Донецькій області скласти акт за формою Н-5 про нещасний випадок із смертельним наслідком, що стався із ОСОБА_3 24 серпня 2016 року, не пов`язаний з виробництвом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області
від 01 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вирішення питання про встановлення зв`язку нещасного випадку з виробництвом та складення акту за формою Н-5 або Н-1 належить до виключної компетенції спеціальної комісії. Вимога про скасування акта за формою Н-5 та Н-1 ставиться в залежність від наслідків розгляду заяви щодо призначення повторного спеціального розслідування нещасного випадку та результатів його проведення. Позивач не звертався зі скаргою на висновки комісії з метою забезпечення призначення повторного розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року апеляційну скаргу Вугледарського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області залишено без задоволення, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2017 року залишено без змін. 
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що позов подано передчасно, оскільки позивачем не використано позасудовий порядок вирішення спору. Законом визначено порядок встановлення факту нещасного випадку на виробництві, так само як і порядок оформлення актів про нещасний випадок та їх оскарження, тому лише при наявності висновків повторного розслідування позивач має право оскаржити такі висновки в судовому порядку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі Вугледарське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Доводи касаційної скарги зводяться до того, що Фонд соціального страхування має право самостійно обирати спосіб захисту своїх прав та інтересів, у тому числі і шляхом звернення до суду. Суди попередніх інстанцій не надали належну правову оцінку доказам на підтвердження того, що причина смерті працівника, вказана в оспорюваних актах та медичних документах не співпадають.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу 
У відзиві на касаційну скаргу ДП «Шахта імені М. С. Сургая» просить залишити касаційну скаргу Вугледарського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.
25 вересня 2018 року справу передано судді-доповідачу.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ІНФОРМАЦІЯ_1 року на ДП «Шахта імені М. С. Сургая» із ОСОБА_3 , який перебував на території підприємства під час виконання трудових обов`язків, трапився нещасний випадок, в результаті якого була констатована його смерть.
Відповідно до акту за формою Н-5 від 14 березня 2017 року комісією із спеціального розслідування встановлено, що причиною смерті 
ОСОБА_3 стала раптова розвинута гостра серцева недостатність, яка ускладнила у нього захворювання - хронічну ішемічну хворобу серця у формі атеросклеротичного стенозуючого коронарослекроза. Випадок було пов`язано з виробництвом та вирішено скласти акт за формою Н-1. Рішення комісії було прийнято на підставі матеріалів спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, опитування свідків, актів судово-медичного дослідження Мар`їнського відділення бюро судово-медичної експертизи від 27 вересня 2016 року № 178 та листа від 06 лютого 2017 року № 15.
На підставі висновків комісії було складено акт за формою Н-1 
від 15 березня 2017 № 5. Членом комісії Веронікіною О. В. складено окрему думку щодо визнання випадку смерті ОСОБА_3 таким, що не пов`язаний з виробництвом, яка є невід`ємною частиною акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5, що стався 24 серпня 
2016 року.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 182 причиною смерті 
ОСОБА_3 стала хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний коронарокардіосклероз.
Згідно висновку судово-медичного дослідження (обстеження) № 178, складеного 27 вересня 2016 року Мар`їнським відділенням бюро 
судово-медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_3 стало наявне у нього захворювання: хронічна ішемічна хвороба серця у формі атеросклеротичного стенозуючого коронаросклероза, дифузного кардіосклерозу, що ускладнилася розвитком гострої серцевої недостатності.
Позиція Верховного Суду
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» та 
пункту 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядку), роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов`язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Зазначена комісія зобов`язана з`ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов`язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.
Відповідно до пункту 54 Порядку в разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Державної служби України з питань праці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги Порядку.
Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі 
№ 522/24781/16-ц (провадження № 14-467цс18) дійшла висновку про те, що справи про оскарження актів розслідування випадків і хронічних професійних захворювань розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується життя і здоров`я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК України), або виникають із трудових правовідносин, а також відшкодування моральної чи майнової шкоди, спричиненої спадкоємцям особи, що померла, при виконанні трудових обов`язків.
Відповідно до підпункту 13 пункту 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є раптова серцева смерть потерпілого внаслідок гострої серцево-судинної недостатності під час перебування на підземних роботах (видобування корисних копалин, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд, проведення геологорозвідувальних робіт під землею) або після підйому потерпілого на поверхню з даною ознакою, що підтверджено медичним висновком.
Обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом, є природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.
Відповідно до положень статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналогічні положення містить стаття 81 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами, що акт за формою Н-5 від 14 березня 2017 року та акт за формою Н-1 від 15 березня 2017 року № 5 були складені з порушенням вимог чинного законодавства, а причина смерті потерпілого, вказана в оспорюваних актах, не відповідає висновку судово-медичного дослідження (обстеження) № 178, складеному 27 вересня 2016 року Мар`їнським відділенням бюро судово-медичної експертизи, та іншим медичним документам, якими була встановлена причина смерті ОСОБА_3 . Також судами враховано, що Фонд не звертався до територіальних органів Держпраці з приводу незгоди з висновками спеціальної комісії, викладеними в оспорюваних актах за формою Н-1 та Н-5, та не ініціював проведення повторного розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі.
Доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржених судових рішень, оскільки вони не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог. Підстави для скасування оскаржених судових рішень відсутні.
За змістом частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Вугледарського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області залишити без задоволення.
Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 
від 01 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 08 лютого 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     Є. В. Синельников
 
                                                                                                                  С. Ф. Хопта
 
                                                                                                                  В. В. Шипович