ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 р. 	Справа № 534/333/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: П`янової Я.В. ,  Зеленського В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2019, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 13.06.19 по справі № 534/333/19
за позовом       ОСОБА_1 до       Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                      
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
06.03.2019 ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Комсомольського міського суду Полтавської області з позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - відповідач, Кременчуцьке ОУПФ), в якому просить визнати дії відповідача щодо не зарахування його стажу роботи з 03.01.1995 по 29.12.2005 на Тернівському воєнізованому гірничорятувальному загоні, Криворізькому воєнізованому гірничорятувальному загоні та Харківському зведеному гірничорятувальному загоні за списком №1 протиправними, а також зобов`язати відповідача зарахувати вказаний період до пільгового стажу за списком №1 та здійснити перерахунок призначеної пільгової пенсії з 01.02.2018.
Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.03.2019 справу                 № 534/333/19  передано до Полтавського окружного адміністративного суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправними дії Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо виключення з розрахунку пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи ОСОБА_1 з 03.01.1995 по 29.12.2005.
Зобов`язано Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області  зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 03.01.1995 по 29.12.2005 до розрахунку пільгового стажу за Списком №1 та здійснити перерахунок призначеної пільгової пенсії з 01.02.2018.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. 
 Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що  нормативно-правовими документами встановлено чіткий  порядок підтвердження наявного трудового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, але при винесенні спірного рішення судом цього не враховано. Позивачеві в порядку досудового регулювання спору було роз`яснено, що у разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється в порядку,  визначеному  Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики  та Мінфіном. Зважаючи на це, при виключенні з  розрахунку пільгового стажу за Списком № 1 за період, за який ДВГРЗ ДСНС  України не визнає себе правонаступником зобов`язань ліквідованих формувань, Управління діяло в межах та у спосіб, визначений нормативними документами. 
Скориставшись  правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.   
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2020 замінено відповідача з Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)   справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працював на Тернівському воєнізованому гірничорятувальному загоні, Криворізькому воєнізованому гірничорятувальному загоні та Харківському зведеному гірничорятувальному загонах з 03.01.1995 по 01.01.2009 (а.с. 11-13).
Згідно з протоколом №760 від 26.09.2006 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 19.05.2006. Загальний стаж (повний) становить 34 роки 3 місяці 10 днів (а.с. 86).
Листом від 13.02.2018 №3606/08-10 заступник начальника Кременчуцького ОУПФ Нестеренко С.Г. повідомив позивача про те, що ДДВГРЗ ДСНС України листами №01/3-2098 та №01/3-2106 від 16.11.2017 відкликав раніше видані ОСОБА_1 довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії у зв`язку з тим, що вони не містили інформацію по перейменування, ліквідацію, правонаступництво аварійно-рятувальних формувань, які діяли до створення ДВГРЗ ДСНС України, та щодо яких у Загоні відсутнє правонаступництво, та видав нові довідки №1/2-341 від 14.11.2017 за період з 03.01.1995 по 29.12.2005 та №01/2-345 від 14.11.2017 за період з 30.12.2005 по 31.12.2008 (а.с. 14).
На підставі наказу ДСНС України від 13.05.2013 №215 Криворізький спеціальний воєнізований гірничорятувальний загін МНС України перейменований на Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін державної служби України з надзвичайних ситуацій (надалі - ДВГРЗ ДСНС України)
          Відповідно до довідки  ДВГРЗ ДСНС України  від 14.11.2017 №01/2-341, виданої ОСОБА_2 він дійсно працював повний робочий день в: 
          Тернівському гірничорятувальному загоні, Криворізькому воєнізованому гірничорятувальному загоні (Криворізький ВГРЗ): за період з 03.01.1995 (наказ №1 від 03.01.1995) по 31.08.1995 за професією респіраторник, що передбачено Списком №1, розділ 1, підрозділ 5. Гірничорятувальні частини (станції), позиція 1010600б-18029; за період з 01.09.1995 (наказ №110 к від 01.09.1995) по 31.07.2002 на посаді командира відділення, що передбачено Списком 1, розділ 1, підрозділ 5 Гірничорятувальні частини (станції), позиція 1010600б-23003; за період з 01.08.2002 (наказ 265к від 02.08.2002) по 15.01.2003 на посаді виконуючого обов`язки командира пункту, що передбачено Списком 1, розділ 1, підрозділ 5. Гірничорятувальні частини (станції), позиція 1010600б-23012; за період з 16.01.2003 по 16.03.2003 на посаді виконуючого обов`язки командира пункту, що передбачено Списком 1, розділ 1 підрозділ 5. Аварійно-рятувальні частини (станції), позиція 1.5б; за період з 17.03.2003 (наказ 85к від 14.03.2003) по 17.02.2004 (наказ №14к від 17.02.2004) на посаді командира пункту, що передбачено Списком 1, розділ 1, підрозділ 5. Аварійно-рятувальні частини (станції), позиція 1.5б.
          Південному регіональному спеціальному (воєнізованому) аварійно-рятувальному загоні (Південний регіональний СВАРЗ) з 01.06.2005 (наказ №251к від 02.06.2005) по 29.12.2005 (наказ №565к від 29.12.2005) на посаді командира пункту, що передбачено Списком 1, розділ 1, підрозділ 5. Аварійно-рятувальні частини (станції), позиція 1.5б. 
          Крім того, у довідці  від 14.11.2017 №01/2-341 вказано додаткові відомості: Тернівський ВГРЗ (код ОКПО 00190839) ліквідований з 01.11.2001 (наказ №178 від 31.10.2001), а структурні одиниці передані до Криворізького ВГРЗ. Криворізький ВГРЗ (код ЄДРПОУ 00190851) ліквідований з 01.01.2004 в зв`язку з ліквідацією ДВГРС (наказі №208 від 05.12.2003 ГШ ДВГРС), а структурні одиниці передані в Південний регіональний СВАРЗ. Південний регіональний СВАРЗ (код ЄДРПОУ 26462591) не був юридичною особою та існував як філія Державної спеціалізованої (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій (код ЄДРПОУ 26475829). Державна спеціалізована (воєнізована) аварійно-рятувальна служба Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій  була ліквідована 05.10.2015 без визначення правонаступників (№ запису 10741170004276). ДВГРЗ ДСНС України не є правонаступником зобов`язань ліквідованих загонів (а.с. 83-84).
          На підставі отриманої інформації по пенсійній справі ОСОБА_1 було проведено перерахунок внаслідок виключення з розрахунку пільгового стажу за списком №1 періоду з 03.01.1995 по 29.12.2005 (період, за який ДВГРЗ ДСНС України не визнає себе правонаступником зобов`язань ліквідованих формувань). Роз`яснено, що у разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється у порядку, визначеному постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 "Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років", відповідно до якого підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється відповідними комісіями, які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України (а.с. 14).
          За наданням роз`яснень з приводу перерахунку розміру пенсії в бік зменшення позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (а.с. 15), на що отримав відповідь від 03.05.2018 №524/Л-02, аналогічну змісту відповіді Кременчуцького ОУПФ від 13.02.2018 №3606/08-10. Також роз`яснено порядок та перелік документів, з якими необхідно звернутися за підтвердженням пільгового стажу до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Крім того, зобов`язано Кременчуцьке ОУПФ вжити заходів щодо витребування від ДВГРЗ ДСНС України копій статутних документів, підтверджуючих, що зазначене підприємство не є правонаступником ліквідованих підприємств  (а.с. 16). 
          Не погоджуючись з діями Кременчуцького ОУПФ щодо не зарахування до трудового стажу стажу, що відноситься до пільгового, за період з 03.01.1995 по 29.12.2005, вважаючи їх такими, що порушують його права на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про невідповідність дій Кременчуцького ОУПФ в частині виключення з розрахунку пільгового стажу за Списком №1 позивача періоду роботи з 03.01.1995 по 29.12.2005 критерію "у спосіб визначений Конституцією та законами України", оскільки Порядком № 637, як Законом України "Про пенсійне забезпечення", не передбачено повноваження органів Пенсійного фонду на виключення з розрахунку пільгового стажу періодів роботи особи у зв`язку з відкликанням підприємствами (установами, організаціями) раніше виданих довідок на підтвердження трудового стажу працівника.  
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.  
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу правомірності перерахунку пенсії в бік зменшення позивачу з підстав відкликання підприємством раніше наданих уточнюючих довідок про пільговий стаж роботи.
При цьому, предметом перевірки судом є рішення (розпорядження) відповідача на предмет його відповідності критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і визначені частиною третьою статті 2 КАС України, з підстав перерахунку пенсії та виключення з розрахунку пільгового стажу спірного періоду роботу та не можуть перевірятися обставини правильності чи помилковості видачі уточнюючих довідок, оскільки такі спірні правовідносини між позивачем та підприємством знаходяться за межами юрисдикції  адміністративного суду.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
          Згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) від 05.11.1991 №1788-XII працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
          Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" (надалі -  Постанова № 36) передбачено, що право на пенсію на пільгових умовах мають робітники аварійно-рятувальних частин (станцій): 1.5а а) робітники   1.5а   набирачі проб у шахтах (рудниках); 1.5а      ремонтувальники респіраторів та протигазів; 1.5а    респіраторники; 1.5б б) керівники та фахівці (командний склад);   1.5б   командири взводів, їх заступники (помічники); 1.5б    командири відділень, їх заступники (помічники); 1.5б   командири загонів, їх заступники (помічники); 1.5б      командири пунктів, їх заступники (помічники).      
Аналогічні посади, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачені в Постанові Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на   пенсію за віком на пільгових умовах" (надалі - Постанова № 162). 
          Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
          На реалізацію положень статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Кабінетом Міністрів України 12.08.1993 був затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 637 (надалі - Порядок № 637), пунктом 1 якого визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
          Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. 
Аналіз наведених норм свідчить про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, при цьому застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.  Основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній,  уточнюючі первинні документи.
Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірні періоди позивач працював респіраторником, командиром відділення. Так, відповідно до записів трудової книжки позивача вбачається, що у спірний період працював: з  03.01.1995 на посаді респіраторника 1-го взводу ПВГРП Тернівського ВГРЗ; з 01.09.1995 переведений командиром відділення 1-го взводу ПВГРП на Тернівському ВГРЗ. Тернівський ВГРЗ ліквідований з 01.11.2001 з передачею структурних одиниць в Криворізький ВГРЗ ДВГРС МНС України; з 01.11.2001 переведений в Полтавський ВГРП на посаду командира відділення; з 01.08.2002 призначений виконуючим обов`язки командира ПВГРП; з 17.03.2003 затверджений на посаді командира ПВГРП; з 17.02.2004 звільнений з Криворізького ВГРЗ в зв`язку з переведенням в Східний РС (В)АРЗ; з 18.02.2004 за переведенням з Криворізького ВГРЗ на посаді командира відділення ГРВ Харківського зведеного воєнізованого гірничо-рятувального (аварійно-рятувального) загону; з 01.09.2004 переведений на посаду командира Комсомольського (воєнізованого) гірничорятувального пункту;  з 31.05.2005 звільнений за переведенням до Південного РСВАРЗ; з 01.06.2005 працював в Комсомольський воєнізований гірничорятувальний пункт Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального загону на посаді командира пункту; з 29.12.2005 звільнений з посади командира пункту по переведенню в Криворізький ВГРЗ. 
          Враховуючи те, що позивач у вищевказані періоди працював на посадах респіраторника, командира відділення та командира пункту, робота на яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списків № 1, затверджених Постановами № 162 та 36, які були чинними на момент виконання ОСОБА_1 відповідних робіт, позивач  має право на зарахування таких періодів до пільгового стажу, що підтверджується й поведінкою самого відповідача, який у лютому 2018 року призначив пенсію позивачу на пільгових умовах.
          Відповідач в апеляційній скарзі стверджує про необхідність надання уточнюючих довідок довідок про період роботи позивача з 1995 по 2005 рік, посилаючись на те, що трудова книжка позивача не містить записів про його право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах. 
Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що на підтвердження такого доводу відповідачем не зазначається які самі періоди роботи позивача не правильно зазначені в трудовій книжці та не акцентується увага суду в чому полягає неправильність запису, що свідчить про поверхневий підхід до виконання своїх обов`язків.
Отже, колегія суддів уважає, що наявність в трудовій книжці записів про період роботи на посадах,  що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, в поєднанні з додатково наданими позивачем документами (архівні довідки, накази про атестацію робочого місця), які також були досліджені судом першої інстанції, підтверджують право позивача на врахування спірного  період до пільгового стажу без необхідності надання уточнюючих довідок підприємства.              
Як правильно встановив суд першої інстанції спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу виключення з пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи з 03.01.1995 по 29.12.2005 після отримання  Кременчуцьким ОУПФ листів ДВГРЗ ДСНС України від 16.11.2017 №01/3-2106 та №01/3-2098 про відкликання раніше виданих ОСОБА_2 довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії у зв`язку з тим, що вказані довідки не містять інформацію про перейменування, ліквідацію, правонаступництво аварійно-рятувальних формувань, які діяли до створення ДВГРЗ ДСНС України та щодо яких у Законі відсутнє правонаступництво (а.с. 79-81).          
Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством ні на момент призначення пенсії позивачу, ані на момент перерахунку пенсії в бік зменшення, законодавчо не визначено механізму та можливості відкликання уточнюючих довідок підприємствами у випадках коли особі  вже виплачується пенсія на пільгових умовах, призначена на підставі таких довідок.
Колегія суддів звертає увагу, що на момент призначення пенсії у випадку виникнення сумніву щодо достовірності відомостей про умови роботи особи, яка претендує на отримання пенсії,  згідно з частиною першою статті 101 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення", підпункту 5 пункту 6 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/201 (тобто згідно тих нормативно-правових актів, що були чинними на момент призначення пенсії) органам, що призначають пенсії, надавалось право проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів, пов`язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою єдиного внеску, страхових внесків, призначенням пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, та отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема, письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.
В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач під час призначення пенсії скористався правом перевірки  відомостей, вказаних в уточнюючих довідках, на підставі яких призначено пенсію позивачу, або за матеріалами перевірки встановлено факт недостовірності видачі таких довідок.
Відповідно до ч. 3 ст.  44  Закону № 1058-IV  органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
За таких обставин, перерахунок пенсії в бік зменшення та виключення з пільгового стажу окремого період з підстав відкликання підприємством уточнюючих довідок без встановлення органом Пенсійного фонду за матеріалами перевірки  в порядку статті  44  Закону № 1058-IV  факту того, що пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, є незаконним та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.
Щодо права відкликання раніше наданих довідки внаслідок встановлення помилковості їх видачі, колегія суддів ураховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 26 липня 2018 року по справі №642/9062/2015а, щодо права підприємства відкликати раніше надані довідки. У вказаній постанові суд касаційної інстанції зазначив, що таке право не є тим, яким юридична особа розпоряджається на власний розсуд. Видача уточнюючої довідки передбачена чинним законодавством України і має на меті забезпечення права особи на отримання пенсії, оскільки відомості які в ній зазначаються стосуються конкретної особи щодо періоду її роботи і умов праці, у зв`язку з чим при її видачі юридичні особи, установи, організації керуються виключно тими відомостями, які містяться в первинних документах. Тобто, уточнююча довідка є офіційним документом, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України №637, і роботодавець за правильність відомостей зазначених у ній несе відповідальність, у зв`язку з чим підприємство не може відмовити працівнику у видачі такої довідки за наявності фактичних підстав та на власний розсуд відкликати або скасовувати видану довідку.
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "належного врядування".
Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах "Beyelerv. Italy" № 33202/96, "Oneryildizv. Turkey" № 48939/99, "Moskalv. Poland" № 10373/05).
В контексті розгляду цієї справи колегія суддів уважає, що  відповідач діяв без дотримання принципу "належного урядування", оскільки без законодавчо визначених підстав за відсутності належного рішення за результатами перевірки здійснив перерахунок пенсії позивача з виключення спірного періоду роботи з пільгового стажу.
Дослідивши надану ДВГРЗ ДСНС України довідку на заміну раніше відкликаних (а.с. 18), колегія суддів з`ясувала, що у такій довідці так само підтверджується період роботи позивача на посадах, що передбачені Списком № 1, затверджених Постановами № 162 та 36, із зазначенням про те, що   ДВГРЗ ДСНС України не є правонаступником зобов`язань ліквідованих підприємств. 
Як стверджує відповідач в апеляційній скарзі, відсутність правонаступника є підставою для застосування механізму підтвердження періодів роботи за відсутності правонаступника в порядку, передбаченому постановою Правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006. Оскільки позивач відмовився від застосування такого механізму з підтвердження його пільгового стажу, що здійснюється комісіями при головному управлінні, відповідач діяв правомірно, здійснивши виключення з пільгового стажу такого періоду роботу, за який не має правонаступника.
З цього приводу колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу вже було призначено пенсію та на момент призначення пенсії підтверджено всі періоди роботи, в тому числі з 1995 по 2005 як пільговий. А тому вимога відповідача повторно підтвердити пільговий стаж, який до того ж повністю підтверджено записами в трудовій книжці, архівними довідками, уточнюючими довідками, наданих на заміну раніше поданих, наказами про атестацію робочого місця, є такою, що не відповідає принципам "належного урядування" та є суто формальною, адже покладає  на позивача додаткові обов`язки з доведення його права, яке забезпечене конституційними нормами щодо соціального захисту.     
Також колегія  суддів відхиляє посилання заявника апеляційної скарги на пропуск позивачем строку звернення до суду, адже дії відповідача з приводу виключення спірного періоду роботи з пільгового стажу мають триваючий характер та впливають на розмір пенсії позивача, яку він отримує кожного місяця.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції  про невідповідність дій відповідача в частині виключення з розрахунку пільгового стажу за Списком №1 позивача періоду роботи з 03.01.1995 по 29.12.2005 критерію "у спосіб визначений Конституцією та законами України", оскільки Порядком №637, як Законом України "Про пенсійне забезпечення", не передбачено повноваження органів Пенсійного фонду на виключення з розрахунку пільгового стажу періодів роботи особи у зв`язку з відкликанням підприємствами (установами, організаціями) раніше виданих довідок на підтвердження трудового стажу працівника.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 по справі                         № 534/333/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий 	
Судді	   	Я.В. П`янова    В.В. Зеленський