ПОСТАНОВА
Іменем України

13 грудня 2019 року 
м. Київ
справа №804/8870/15
касаційне провадження №К/9901/15179/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 (суддя  Ніколайчук С.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2016 (головуючий суддя - Нагорна Л.М., судді: Юхименко О.В., Круговий О.О.) у справі № 804/8870/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» до Дніпропетровської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування карток відмови і рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» звернулось до адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просило: визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2012 № 110010000/2012/01340, від 17.09.2012     № 110010000/2012/0134, від 17.09.2012 № 110010000/2012/01342, від 17.09.2012          № 110010000/2012/01343, від 17.09.2012 № 110010000/2012/01344, від 01.10.2012        № 110010000/2012/01369, від 01.10.2012 № 110010000/2012/01370, від 03.10.2012                                                   № 110010000/2012/01379, від 03.10.2012 № 110010000/2012/01380, від 03.10.2012        № 110010000/2012/01384, від 05.10.2012 № 110010000/2012/01392, від 05.10.2012     № 110010000/2012/01395, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01399, від 08.10.2012        № 110010000/2012/01400, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01401, від 08.10.2012       № 110010000/2012/01402, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01403, від 08.10.2012                                                    № 110010000/2012/01406, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01407, від 08.10.2012        № 110010000/2012/01408, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01409, від 08.10.2012       № 110010000/2012/01410, від 09.10.2012 № 110010000/2012/01411, від 09.10.2012        № 110010000/2012/01412, від 10.10.2012 № 110010000/2012/01415, від 10.10.2012        № 110010000/2012/01416, від 11.10.2012 № 110010000/2012/01417, від 11.10.2012                                                   № 110010000/2012/01419, від 15.10.2012 № 110010000/2012/01421,                               від 16.10.2012 № 110010000/2012/01423, від 16.10.2012 № 110010000/2012/01424, від 16.10.2012 № 110010000/2012/01425, від 17.10.2012 № 110010000/2012/20078, від 17.10.2012 № 110010000/2012/20079, від 18.10.2012 № 110010000/2012/01431, від 18.10.2012 № 110010000/2012/01432, від 19.10.2012 № 110010000/2012/01435, від 19.10.2012 № 110010000/2012/01438, від 22.10.2012 № 110010000/2012/01441, від 22.10.2012 № 110010000/2012/01442, від 22.10.2012 № 110010000/2012/01443, від 22.10.2012 № 110010000/2012/01445, від 23.10.2012 № 110010000/2012/01446, від 23.10.2012 № 110010000/2012/01447, від 23.10.2012 № 110010000/2012/01448, від 23.10.2012 № 110030000/2012/01452, від 24.10.2012 № 110010000/2012/01453, від 24.10.2012 № 110010000/2012/01459, від 25.10.2012 №110010000/2012/01463, від 26.10.2012 № 110010000/2012/01466, від 02.11.2012 № 110010000/2012/01494; визнати протиправними та скасувати рішення від 17.09.2012                                                  № 110010000/2012/600980/1, від 17.09.2012 № 110010000/2012/600981/1, від 17.09.2012 № 110010000/2012/600982/1, від 17.09.2012 № 110010000/2012/600983/1, від 17.09.2012 № 100100000/2012/600984/1, від 01.10.2012                                                     № 110010000/2012/601005/1, від 01.10.2012 № 110010000/2012/601006/1, від 03.10.2012 № 110010000/2012/601014/1, від 03.10.2012 № 110010000/2012/601015/1, від 03.10.2012 № 110010000/2012/601021/1, від 05.10.2012                                                    № 110010000/2012/601029/1, від 05.10.2012 № 110010000/2012/601030/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601034/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601035/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601036/1, від 08.10.2012                                                     № 110010000/2012/601037/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601038/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601041/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601040/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601039/1, від 08.10.2012                                                     № 110010000/2012/601043/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601044/1, від 09.10.2012 № 110010000/2012/601045/1, від 09.10.2012 № 110010000/2012/601046/1, від 10.10.2012 № 110010000/2012/601049/1, від 10.10.2012                                                    № 110010000/2012/601050/1, від 11.10.2012 № 110010000/2012/601051/1, від 11.10.2012 № 110010000/2012/601053/1, від 15.10.2012 № 110010000/2012/601057/1, від 16.10.2012 № 110010000/2012/601059/1, від 16.10.2012                                                     № 110010000/2012/601060/1, від 16.10.2012 № 110010000/2012/601061/1, від 17.10.2012 № 110010000/2012/601067/1, від 17.10.2012 № 110010000/2012/601066/1, від 18.10.2012 № 110010000/2012/601069/1, від 18.10.2012                                                     № 110010000/2012/601070/1, від 19.10.2012 № 110010000/2012/601073/1, від 19.10.2012 № 110010000/2012/601078/1, від 22.10.2012 № 110010000/2012/601080/1, від 22.10.2012 № 110010000/2012/601081/1, від 22.10.2012                                                    № 110010000/2012/601082/1, від 22.10.2012 № 110010000/2012/601084/1, від 23.10.2012 № 110010000/2012/601085/1, від 23.10.2012                                                      № 110010000/2012/601086/1, від 23.10.2012 № 110010000/2012/601087/1, від 23.10.2012 № 110010000/2012/601090/1, від 24.10.2012 № 110010000/2012/601093/1, від 24.10.2012 № 110010000/2012/601099/1, від 25.10.2012                                                     № 110010000/2012/601102/1, від 26.10.2012 № 110010000/2012/601107/1, від 02.11.2012 № 110010000/2012/601135/1 про коригування митної вартості товарів; зобов`язати відповідача надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про повернення Публічному акціонерному товариству «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 6304006,52 грн. шляхом її зарахування на поточний рахунок позивача; зобов`язати Дніпропетровську митницю ДФС здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.
Справа розглядалась судами неодноразово. За наслідками останнього її розгляду Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 15.09.2015 у задоволенні позову відмовив.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.03.2016 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 залишив без змін.
Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2015, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2016 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у частині визнання протиправними та скасування карток відмови і рішень про коригування митної вартості товарів.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: статей 49, 52, 53, 54, 55, 57, 58, 60 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статей 2, 9, 11, 69, 71, 159, 202 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в судах попередніх інстанцій).
Зокрема, наголошує на тому, що митна вартість імпортованого товару підтверджується документально та піддається обчисленню. При цьому товариством подано відповідачу до митного контролю та митного оформлення всі обов`язкові документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Жодних розбіжностей та неточностей вказані документи не містять, а дані, наведені в них щодо митної вартості, є співставними.  
Крім того, Публічним акціонерним товариством «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» заявлено клопотання про заміну позивача у справі - Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» на Приватне акціонерне товариство «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» у зв`язку з реорганізацією, яке згідно із статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає задоволенню.
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 12.10.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Распадский Уголь» (Російська Федерація; продавець) та позивачем (покупець) укладено контракт № 22-01/11 на поставку вугілля, а саме - вугільного концентрату марки «ГЖ+ГЖО» виробництва Закритого акціонерного товариства «ОФ «Распадская».
Протягом вересня - листопада 2012 року Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» зверталось до Дніпропетровської митниці ДФС для оформлення вантажу за вказаним контрактом шляхом подання вантажних митних декларацій разом із відповідними документами, що підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару, яка визначена ним за першим основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.
За результатами дослідження представлених до митного                                    оформлення документів митним органом прийнято рішення від 17.09.2012                   № 110010000/2012/600980/1, від 17.09.2012 № 110010000/2012/600981/1, від 17.09.2012 № 110010000/2012/600982/1, від 17.09.2012 № 110010000/2012/600983/1, від 17.09.2012 № 100100000/2012/600984/1, від 01.10.2012                                                       № 110010000/2012/601005/1, від 01.10.2012 № 110010000/2012/601006/1, від 03.10.2012 № 110010000/2012/601014/1, від 03.10.2012 № 110010000/2012/601015/1, від 03.10.2012 № 110010000/2012/601021/1, від 05.10.2012                                                        № 110010000/2012/601029/1, від 05.10.2012 № 110010000/2012/601030/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601034/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601035/1,                       від 08.10.2012 № 110010000/2012/601036/1, від 08.10.2012                                                     № 110010000/2012/601037/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601038/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601041/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601040/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601039/1, від 08.10.2012                                                      № 110010000/2012/601043/1, від 08.10.2012 № 110010000/2012/601044/1, від 09.10.2012 № 110010000/2012/601045/1, від 09.10.2012 № 110010000/2012/601046/1, від 10.10.2012 № 110010000/2012/601049/1, від 10.10.2012                                                    № 110010000/2012/601050/1, від 11.10.2012 № 110010000/2012/601051/1, від 11.10.2012 № 110010000/2012/601053/1, від 15.10.2012 № 110010000/2012/601057/1, від 16.10.2012 № 110010000/2012/601059/1, від 16.10.2012                                                    № 110010000/2012/601060/1, від 16.10.2012 № 110010000/2012/601061/1, від 17.10.2012 № 110010000/2012/601067/1, від 17.10.2012                                                      № 110010000/2012/601066/1, від 18.10.2012 № 110010000/2012/601069/1, від 18.10.2012 № 110010000/2012/601070/1, від 19.10.2012 № 110010000/2012/601073/1, від 19.10.2012 № 110010000/2012/601078/1, від 22.10.2012                                                    № 110010000/2012/601080/1, від 22.10.2012 № 110010000/2012/601081/1, від 22.10.2012 № 110010000/2012/601082/1, від 22.10.2012 № 110010000/2012/601084/1, від 23.10.2012 № 110010000/2012/601085/1, від 23.10.2012                                                     № 110010000/2012/601086/1, від 23.10.2012 № 110010000/2012/601087/1, від 23.10.2012 № 110010000/2012/601090/1, від 24.10.2012 № 110010000/2012/601093/1, від 24.10.2012 № 110010000/2012/601099/1, від 25.10.2012                                                     № 110010000/2012/601102/1, від 26.10.2012 № 110010000/2012/601107/1, від 02.11.2012 № 110010000/2012/601135/1 про коригування митної вартості товарів за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а також складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.09.2012 № 110010000/2012/01340, від 17.09.2012                                     № 110010000/2012/0134, від 17.09.2012 № 110010000/2012/01342, від 17.09.2012             № 110010000/2012/01343, від 17.09.2012 № 110010000/2012/01344, від 01.10.2012         № 110010000/2012/01369, від 01.10.2012 № 110010000/2012/01370, від 03.10.2012                                                   № 110010000/2012/01379, від 03.10.2012 № 110010000/2012/01380, від 03.10.2012          № 110010000/2012/01384, від 05.10.2012 № 110010000/2012/01392, від 05.10.2012         № 110010000/2012/01395, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01399, від 08.10.2012         № 110010000/2012/01400, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01401, від 08.10.2012         № 110010000/2012/01402, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01403, від 08.10.2012                                                    № 110010000/2012/01406, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01407, від 08.10.2012        № 110010000/2012/01408, від 08.10.2012 № 110010000/2012/01409, від 08.10.2012         № 110010000/2012/01410, від 09.10.2012 № 110010000/2012/01411, від 09.10.2012         № 110010000/2012/01412, від 10.10.2012 № 110010000/2012/01415, від 10.10.2012       № 110010000/2012/01416, від 11.10.2012 № 110010000/2012/01417, від 11.10.2012                                                   № 110010000/2012/01419, від 15.10.2012 № 110010000/2012/01421,                               від 16.10.2012 № 110010000/2012/01423, від 16.10.2012 № 110010000/2012/01424, від 16.10.2012 № 110010000/2012/01425, від 17.10.2012 № 110010000/2012/20078, від 17.10.2012 № 110010000/2012/20079, від 18.10.2012 № 110010000/2012/01431, від 18.10.2012 № 110010000/2012/01432, від 19.10.2012 № 110010000/2012/01435, від 19.10.2012 № 110010000/2012/01438, від 22.10.2012 № 110010000/2012/01441, від 22.10.2012 № 110010000/2012/01442, від 22.10.2012 № 110010000/2012/01443, від 22.10.2012 № 110010000/2012/01445, від 23.10.2012 № 110010000/2012/01446, від 23.10.2012 № 110010000/2012/01447, від 23.10.2012 № 110010000/2012/01448, від 23.10.2012 № 110030000/2012/01452, від 24.10.2012 № 110010000/2012/01453, від 24.10.2012 № 110010000/2012/01459, від 25.10.2012 №110010000/2012/01463, від 26.10.2012 № 110010000/2012/01466, від 02.11.2012 № 110010000/2012/01494.
Обґрунтовуючи правомірність прийняття оскаржуваних актів індивідуальної дії, відповідач зазначав, що подані декларантом документи не містили всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості, а саме: в рахунках-фактурах відсутні реквізити зовнішньоекономічного контракту від 12.10.2011 № 22-01-11, умови поставки товару та посилання на специфікації до цього зовнішньоекономічного контракту; специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 12.10.2011 № 22-01-11 не містять умов поставки товару, що напряму пов`язано із визначенням ціни товару; покупець та продавець за зовнішньоекономічним контрактом від 12.10.2011 № 22-01-11 є пов`язаними особами.
За правилами частини першої статті 53 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
У справі, що розглядається, суди встановили, що позивачем не надано митному органу повного пакету належних та допустимих доказів на підтвердження ціни контракту.
Так, за наслідками дослідження представлених рахунків-фактур судовими інстанціями встановлено, що вони не містять умов поставки товару та посилань на специфікації до зовнішньоекономічного контракту від 12.10.2011 № 22-01-11.
В свою чергу, рахунок-фактура належить до обов`язкових документів, які подаються до митного оформлення відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Необхідність зазначення в рахунку-фактурі реквізитів зовнішньоекономічного контракту, за яким здійснюється поставка товару, зумовлена важливістю ідентифікації поставленої партії товару саме у відповідності до умов контракту в кожному конкретному випадку, що визначається специфікаціями, які є невід`ємними частинами договору.  
Крім того, відповідно до частини вісімнадцятої статті 58 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.
У разі здійснення вищезазначених порівнянь враховується наявна у митного органу або подана декларантом чи уповноваженою ним особою інформація щодо різниці в комерційних рівнях продажу, кількісних показниках, елементах і витратах, зазначених у частині десятій цієї статті, та витратах, які понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець не пов`язані між собою, і не понесені продавцем при продажу, коли продавець і покупець пов`язані між собою (частина дев`ятнадцята статті 58 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).
За правилами частини двадцятої статті 58 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1 - 3 частини вісімнадцятої цієї статті, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи. Вартість цих операцій не може використовуватися замість вартості операцій з оцінюваними товарами.
Згідно з частиною двадцять першою статті 58 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Утім, як з`ясовано судами попередніх інстанцій, наведеного алгоритму для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом декларантом не дотримано. 
Відповідно до статті 57 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);                          ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 Митного кодексу України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
З таких обставин недостатність інформації для підтвердження заявленої позивачем митної вартості в наданих ним документах унеможливили визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, а враховуючи наявність у відповідача інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів Дніпропетровською митницею ДФС цілком обґрунтовано відкориговано митну вартість імпортованого товариством товару за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги позивача без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін. 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:

Замінити позивача у справі - Публічне акціонерне товариство «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» його правонаступником - Приватним акціонерним товариством «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА».
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2016 у справі № 804/8870/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                                            Т.М. Шипуліна

                                                                                                    Л.І. Бившева
                                                                                                    
                                                                                                                В.В. Хохуляк