У Х В А Л А
30 січня 2020 року
м. Київ
Справа № 810/531/16
Провадження № 11-851апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Золотнікова О. С.,
суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року у справі № 810/531/16 за позовом ОСОБА_1  до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства «Радикал банк» Савельєвої Анни Миколаївни (далі - уповноважена особа, Фонд, ПАТ «Радикал банк» відповідно), третя особа - Фонд, про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії та
ВСТАНОВИЛА:
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи, у якому просила:
- визнати протиправним рішення відповідача про нікчемність трансакції від 09 липня 2015 року щодо перерахування на користь ОСОБА_1 грошової суми з призначенням платежу «Поповнення поточного рахунку клієнта власними коштами» на суму 200 тис. грн;
- зобов`язати уповноважену особу включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Радикал банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.
Київський окружний адміністративний суд постановою від 25 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року, відмовив у задоволенні позову. 
Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 у серпні 2016 року подала касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України.
Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 17 жовтня 2016 року відкрив касаційне провадження в цій справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.
Підпунктом 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У лютому 2018 року справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 13 серпня 2019 року передав цю справу разом із касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України, мотивувавши це тим, що учасник справи оскаржує судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, зокрема, з підстав порушення правил предметної юрисдикції.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11 вересня 2019 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників з огляду на практику Європейського суду з прав людини про доцільність розгляду справи на основі письмових доказів у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01).
Перевіривши матеріали справи та наведені в касаційній скарзі доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для повернення справи до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії з огляду на таке.
За змістом оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди, зокрема, керувалися тим, що цей спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
У касаційній скарзі скаржниця посилається, зокрема, на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми статей 3, 17 КАС України (у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року). При цьому зазначає, що Фонд є спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Проте вказане не може бути підставою для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду в порядку частини шостої статті 346 КАС України, оскільки скаржниця не зазначила у касаційній скарзі про порушення судами правил предметної юрисдикції. При цьому ОСОБА_1 у касаційній скарзі не ставить питання про закриття провадження у справі, а просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, тобто розглянути справу по суті заявлених позовних вимог за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин немає правових підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Згідно із частиною шостою статті 347 КАС України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про повернення цієї справи до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.
Керуючись статтями 346, 347, 355, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1. Справу за позовом  ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства «Радикал банк» Савельєвої Анни Миколаївни, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії, у якій ОСОБА_1 подано касаційну скаргу напостанову Київського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року, повернути до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.
2. Копію цієї ухвали надіслати скаржнику та іншим учасникам справи до відома.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                  О. С. Золотніков
Судді:                            Н. О. Антонюк                                                    Н. П. Лященко
                                                С. В. Бакуліна                                               О. Б. Прокопенко
                                             В. В. Британчук                                            В. В. Пророк
                                             Ю. Л. Власов                                                  Л. І. Рогач
                                                М. І. Гриців                                                О. С. Ткачук
                                             Ж. М. Єленіна                                                  В. Ю. Уркевич
                                             В. С. Князєв                                                  О. Г. Яновська
                                             Л. М. Лобойко