Справа № 347/1051/19 
Провадження № 22-ц/4808/279/20 
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.
               суддів:                        Томин О.О., Ясеновенко Л.В.
               секретаря                        Бойчука Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу  Верховинського районного суду від 09 грудня 2019 року, вскладі судді Бучинського А.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності у зв`язку з поширенням недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності у зв`язку з поширенням недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди.
Позивач просив визнати поширену ОСОБА_2 інформацію про нього, ОСОБА_1 , а саме: «Шо, про кого ти говориш? Вона (його дочка ОСОБА_3 ) ледве школу закінчила на трійки! У неї немає вищої освіти, вона ніде не вчилася. Ти купив їй диплом юриста для того щоб вона ходила за тебе судами і захищала твої афери і шахрайські справи!» - недостовірною та стягнути з ОСОБА_2 на його користь 200 000 грн відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.
Ухвалою Верховинського районного суду від 09 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважає її незаконною, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. 
Апелянт зазначає, що відповідач ОСОБА_2 не надсилав йому відзив на позов, тому позивач просив суд надіслати йому копію відзиву, у зв`язку з чим судове засідання з 04.10.2019 року відкладено судом на 24.10.2019 року. 
У судове засідання призначене на 24.10.2019 року ОСОБА_1 не з`явився з поважної причини через хворобу, йому було виписано лист непрацездатності, про що він завчасно повідомив суд.
У судове засідання призначене на 14.11.2019 року ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку з викликом його як позивача до Косівського районного суду на судове засідання, про причину неявки позивач завчасно повідомив суд. Однак 14.11.2019 року в судовому засіданні Косівського районного суду у справі за його позовом до ТОВ «Івано-Франківськ» ЗБУТ Косівської дільниці Коломийського ВР про визнання незаконними дій та захист прав споживача, та за позовом ОСОБА_1 до АТ «Прикарпаттяобленерго» філія «Карпатська» про визнання дій незаконними він не зміг взяти участь, від незалежних від нього обставин, так як його адвокат був задіяний у кримінальній справі, яка розглядалася в Івано-Франківському міському суді.
У судове засідання призначене на 09.12.2019 року позивач не з`явився, оскільки його адвокат був задіяний в іншій судовій справі, про що він завчасно повідомив суд.
Вважає, що позивач не зловживав своїми процесуальними правами та з поважних причин не зміг з`явитися у судові засідання призначені на 14.11.2019 та 09.12.2019 року.
Просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що за весь час розгляду справи в суді першої інстанції було призначено чотири судові засідання, ні на одному з яких не були ні позивач, ні його представник. Про всі останні чотири судові засідання позивачу було відомо, а напередодні засідань позивач подавав суду клопотання про відкладення судового засідання. Згідно відповіді голови Косівського районного суду від 18.11.2019 року на судові засідання призначені на 10:30 год. та 11:00 год. 14.11.2019 року в Косівському районному суді у справах за позовом ОСОБА_1 , останній не з`явився. Згідно відповіді на звернення ОСОБА_2 на урядову гарячу лінію від 06.12.2019 року 14.11.2019 року ОСОБА_1 інспектор з охорони природно-заповідного фонду Старокутського ПНДВ перебував на робочому місці. Тобто, позивач ОСОБА_1 зловживав своїми процесуальними правами як позивач, що згідно вимог ЦПК є підставою для накладення на нього штрафу за зловживання процесуальними правами. 
Зазначає, що ОСОБА_3 не може одночасно бути представником позивача та свідком по справі. Крім того, всі клопотання по справі були надіслані з електронної скриньки ОСОБА_3 , а клопотання від 09.12.2019 року про відкладення розгляду справи не підписане позивачем.
Відповідач вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.
У засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, у поданому запереченні на апеляційну скаргу просив розглядати справу без його участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, що відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду. 
З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. 
Учасники судового процесу та їхні представники, згідно ст. 44 ЦПК України, повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п.3 ч.1. ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За змістом вказаних вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача в судове засідання за сукупності таких умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль.
Суд першої інстанції правильно застосував норму процесуального права з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладених у постанові Верховного Суду в справі № 310/12817/13 від 22.05.2019 року.
Так, відповідно до висновку суду такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Судом встановлено, що 29.05.2019 року ОСОБА_1 подав до суду позов до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, визнання поширеної ОСОБА_2 інформації про нього недостовірною та стягнення моральної шкоди. 
Ухвалою Верховинського районного суду від 04.07.2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі, а ухвалою суду від 05.09.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. 
Судом чотири рази призначалася справа до розгляду у відкритому судовому засіданні 04.10.2019, 24.10.2019, 14.11.2019 та 09.12.2019, однак, в жодне із судових засідань позивач не з`явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. При цьому, про розгляд справи позивач був належно повідомлений завчасно, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками про вручення судової повістки через поштове відділення (а.с.82, 104, 116, 129).
Що стосується повторної неявки позивача у судові засідання, яка стала підставою для залишення позову без розгляду слід зазначити наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач у судове засідання призначене на 14.11.2019 року не з`явився, про розгляд справи згідно розписки про вручення судової повістки був завчасно повідомлений 01.11.2019 року (а.с.116).
Встановлено, що на електронну адресу Верховинського районного суду 13.11.2019 року від позивача ОСОБА_1 поступило клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що у Косівському районному суді на 14.11.2019 о 10.30 год. призначено розгляд справи за його позовом до ТОВ «Івано-Франківськ» ЗБУТ Косівської дільниці Коломийського ВР, про визнання незаконними дій та захист прав споживача, яка є для нього надзвичайно актуальною (а.с.121-123).
У зв`язку з клопотанням позивача, розгляд справи відкладено на 11:00 год. 09.12.2019 року про, що позивачу надіслано повістку, яку він отримав 19.11.2019 року (а.с129).
Разом з тим, 09.12.2019 року на адресу Верховинського районного суду поступило клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він потребує правової дороги та ним укладено Договір про надання правничої допомоги з адвокатом, який зайнятий у іншій судовій справі у іншому суді. При цьому будь-яких доказів укладення договору з адвокатом та його зайнятістю у іншій справі суду не представив.
Відповідно до наданої суду відповідачем ОСОБА_2 відповіді Косівського районного суду від 18.11.2019 №К9, ОСОБА_1 не з`явився в судові засідання, призначені на 10:30 год. та 11:00 год. 14.11.2019 по справах за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Івано-Франківськ» ЗБУТ Косівської дільниці Коломийського ВР, про визнання незаконними дій та захист прав споживача, та за позовом ОСОБА_1 до АТ «Прикарпаттяобленерго» філія «Карпатська» про визнання дій незаконними (а.с.137).
За наведених обставин суд дійшов вірного висновку про те, що позивач у судові засідання 14.11.2019 року та 09.12.2019 року не з`явився без поважних причин.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не з`явився в судове засідання до Верховинського районного суду 14.11.2019 року з поважної причини, оскільки прибув у цей день до Косівського районного суду на судове засідання призначене у справі за його позовом, однак не взяв у ньому участь через зайнятість його адвоката у іншій справі не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 повинен був заздалегідь узгодити зі своїм представником питання щодо його участі у судовому засіданні та сам не був позбавлений можливості особисто з`явитися у судове засідання у справі за його позовом про захист честі та гідності.
Крім того, зайнятість представника, який здійснює супровід справи в суді, не може слугувати достатньою підставою для визнання причин неявки в судове засідання поважними, оскільки призначення судом дати та часу судового засідання також за своєю суттю є безальтернативним та враховуючи розумність строків розгляду справи, повинно сприйматись ініціатором позову як обов`язковість.
Позивач не був позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника або надіслати заяву про розгляд справи за його відсутності. 
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з того, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач два рази поспіль не з`явився в судові засідання та не подав відповідної заяви про розгляд справи за його відсутності.
Крім того, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України має право звернутися до суду повторно.
Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги її обґрунтованості не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Верховинського районного суду від 09 грудня 2019 року – без змін.
       Постанова набирає законної сили з часу її прийняття, однак може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. 
Повний текст постанови складено 13 лютого 2020 року.

Головуюча                                                         О.В. Пнівчук
Судді:                                                                О.О. Томин
Л.В. Ясеновенко