СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р.                                                          Справа № Б-39/189-08  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя  Мартюхіна Н.О. 
за участю секретаря судового засідання Гончарова О.В.
за участі представників:
апелянта - адвокат Скрипка Л.В.,  свідоцтво серії ЧК№000960 від 16.07.18 та довіреність   № 010782/19 від 21.08.19
Філатової І.І. - адвокат Дородних С.В., ордер серії АН №1007478 від 15.01.20 та свідоцтво серії ДН №4955 від 31.01.18
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ (вх. №3444Х/2-5) 
на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.10.2019 по справі №Б-39/189-08 (суддя Усатий В.О., повний текст ухвали складено та підписано 21.10.2019)
за заявою  ФОП Місюра Артем Вікторович, м. Харків 
до ФОП Місюра Артем Вікторович, м. Харків 
про банкрутство,- 
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.12.2008 порушено провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Місюри Артема Вікторовича (далі - ФОП Місюра А.В., боржник) за процедурою, передбаченою ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 2343-ХІІ, до внесення змін Законом України  № 4212-VІ від 22.12.2011 року).
Постановою господарського суду Харківської області від 23.12.2008 у цій справі визнано ФОП Місюру А.В. банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Родзинського А.А., вирішено інші процедурні питання. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2012 призначено ліквідатором боржника ФОП Місюри А.В. арбітражного керуючого Івлєву Наталію Андріївну.
Арбітражний керуючий Івлєва Н.А. звернулась до господарського суду Харківської області із заявою (вх. №2838 від 27.01.2014), в якій просила суд:
- визнати недійсним Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 909, 5 кв. м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, укладений між колишнім ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. Радиком І.Л., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 3073;  
- визнати недійсним Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 909, 5 кв. м, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, укладений між колишнім ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим     Родзинським А.А. та гр. Радиком І.Л., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 3076;
- до розгляду справи по суті  заборонити Радику І.Л. та іншим особам відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8.
В обґрунтування вимог заяви ліквідатор зазначав, що укладення оспорюваних договорів перешкоджає відновленню платоспроможності боржника і є для нього збитковими; ліквідатор встановив початкову ціну продажу предмету іпотеки з порушенням вимог закону, у матеріалах справи відсутній звіт про оцінку нежитлових приміщень, вартість майна була занижена ліквідатором, а заставний кредитор не отримав грошових коштів від реалізації майна.
Ухвалою господарського суду Харківської області суду    від 13.11.2018 (за результатами нового розгляду)  відмовлено       ліквідатору       в задоволенні заяви (вх. №2838 від 27.01.2014) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею    909,5 кв.м.,    що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, літ."В-3".
02.09.2019  АТ "Альфа-Банк" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою про перегляд ухвали господарського суду Харківської області від 13.11.2018  за нововиявленими обставинами (вх. №24 від 02.09.2019 ), в якій банк просив суд:
-  скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 13.11.2018  та постановити нову ухвалу, якою заяву ліквідатора Івлєвої Н.А. задовольнити повністю;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 року Ѕ частини нежитлової будівлі літ. «В-3», загальною площею 909,5 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8,  укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. Радиком І.Л., зареєстрований в реєстрі за номером 3073;    
- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 року Ѕ частини нежитлової будівлі літ. «В-3», загальною площею 909,5 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8,  укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. Радиком І.Л., зареєстрований в реєстрі за номером 3076.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.10.2019 по справі №Б-39/189-08  відмовлено   АТ "Альфа-Банк" в задоволенні заяви про перегляд ухвали суду від 13.11.2018  за нововиявленими обставинами  (вх. №24 від 02.09.2019 ).
Приймаючи судове рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що надання банком нового звіту про оцінку майна банкрута є лише переоцінкою доказів, які вже досліджувались судом у процесі розгляду заяви ліквідатора від 27.01.2014 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею     909,5 кв.м.,     що розташована за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, літ."В-3", а доводи банку щодо заниження  оцінки спірного майна при його реалізації не є підставою для визнання недійсним результатів аукціону.  У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що наведені банком обставини не містять жодної ознаки нововиявлених обставин, встановлених законом. 
АТ "Альфа-Банк", не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вищевказану ухвалу скасувати та переглянути ухвалу господарського суду Харківської області від 13.11.2018 у справі №Б-39/189-08  за нововиявленими обставинами; задовольнити заяву про перегляд ухвали господарського суду Харківської області від 13.11.2018 у справі №Б-39/189-08  за нововиявленими обставинами; ухвалу господарського суду Харківської області від 13.11.2018 у справі №Б-39/189-08  скасувати та прийняти нову ухвалу, якою заяву ліквідатора Івлєвої Н.А. задовольнити повністю. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 Ѕ частини нежитлової будівлі літ. "В-3", заг. площею 909,5 кв. м. по вул. Римарська, 8, у м. Харкові, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. Радиком І.Л., зареєстрований за №3073 та договір купівлі-продажу від 28.12.2010 Ѕ частини нежитлової будівлі літ. "В-3", заг. площею 909,5 кв. м. по вул. Римарська, 8, у м. Харкові, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. Радиком І.Л., зареєстрований за №3076. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що  після винесення ухвали від 13.11.2018 про відмову в задоволенні заяви ліквідатора Івлєвої Н.А.,  AT «Альфа-Банк» було отримано звіт про оцінку майна від 05.08.2019 ФОП Огір Т.В., згідно з яким ринкова вартість об'єкту, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, станом на 28.12.2010 року (дата продажу), без врахування ПДВ складає 2 571 100,00грн. або 3 085 320,00грн. з врахуванням ПДВ. Таким чином, за твердженням апелянта, є всі підстави вважати, що під час продажу об'єкту, розташованого за адресою м. Харків, вул. Римарська, 8 було значно занижено ціну продажу (до 738 600,00 грн.), що також підтверджується і звітом ТОВ «Кволітас» від 31.10.2013, і висновком Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса, які містяться в матеріалах справи, при цьому, звіт про оцінку майна ФОП Огір Т.В. від 05.08.2019 носить більш визначений характер та свідчить, саме, про заниження вартості майна.
Дана обставина, на думку заявника апеляційної скарги,  є істотною для справи, оскільки не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Апелянт вважає, що зазначена обставина існувала станом на 28.12.2010 року, проте її підтвердження з'явилось тільки після розгляду справи, у зв'язку з чим, AT «Альфа-Банк» не могло підтвердити існування даної обставини під час розгляду справи. При цьому, в даному випадку не йде мова про переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду заяви ліквідатора, а розглядається обставина, яка є істотною для справи та не була встановлена судом. Отже, виходячи з наведених підстав, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставних висновків, відмовивши у перегляді за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Харківської області від 13.11.2018 року.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2019 по справі № Б-39/189-08 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Альфа-Банк"  на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.10.2019 по справі №Б-39/189-08 та призначено її до розгляду на  16.01.2020. 
15.01.2020 у зв'язку з відпусткою судді Гези Т.Д. автоматизованою системою розподілу апеляційних скарг між суддями для розгляду справи № Б-39/189-08 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя-доповідач Тарасова І.В., суддя  Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.
Враховуючи викладене та зважаючи на приписи ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги розпочався спочатку.
Представник Акціонерного товариства "Альфа-Банк" в судовому засіданні 16.01.2020 підтримав доводи апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу скасувати, апеляційну скаргу задовольнити.
Представник Філатової І.І. в судовому засіданні 16.01.2020  проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" без задоволення. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представників  апелянта та Філатової І.І., а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши в межах вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Так, зі змісту заяви АТ "Альфа-Банк" про перегляд ухвали господарського суду Харківської області від 13.11.2018  за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник в її обґрунтування посилається на те, що на момент винесення ухвали суду про відмову у задоволенні заяви попереднього ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-  продажу нежитлових приміщень загальною площею 909,5 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, літ."В-3",  АТ "Альфа-Банк" та суду не було відомо та не могло бути відомо про існування  обставин заниження вартості цього майна, яка існувала на момент прийняття судового рішення по заяві, проте  її підтвердження з'явилося лише після прийняття судового рішення  у зв'язку із складанням суб'єктом оціночної діяльності   ФОП Огір Т.В. на замовлення  АТ "Альфа-банк" звіту про оцінку майна від 05.08.2019, згідно якого ринкова вартість  майна станом на 28.12.2010   склала 2 571 000,00 грн. без ПДВ.  
У відповідності до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон ).
Відповідно до ст. 320 Господарського процесуального кодексу України в редакції від 15.12.17, рішення, постанови та ухвали господарського суду, якими закінчено розгляд справ, а також ухвали у справах про банкрутство, які підлягають оскарженню, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових та електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду;
При цьому, колегія суддів зазначає, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти,  на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін,  а  також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. 
Необхідними  ознаками  існування нововиявлених  обставин  є  одночасна  наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини  не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє,  істотність даних обставин для  розгляду  справи  (тобто коли  врахування  їх  судом  мало  б  наслідком  прийняття  іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте ).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є  фактичними даними,  що  в установленому порядку спростовують факти,  які було покладено в основу  судового  рішення.  Ці  обставини  мають  бути належним   чином   засвідчені,   тобто  підтверджені  належними і допустимими доказами 
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів,    які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи (пункт 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №17 "Про  деякі питання практики перегляду рішень,  ухвал, постанов за нововиявленими обставинами").
Крім того, пунктом 4 ст. 320 ГПК України передбачено, що не є підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Як свідчать матеріали справи, під час розгляду заяви попереднього  ліквідатора (вх. №2838 від 27.01.2014) про визнання     недійсними договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею      909,5 кв.м.,     що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, літ."В-3" господарським судом Харківської області в межах господарської справи №Б-39/189-08 було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса та на її вирішення поставлено питання визначення вартості заставного майна банкрута на момент його продажу.
У висновку ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №4029 від 29.06.2016 зазначено, що складність проведення ретроспективних оцінок полягає в тому, що після спливу тривалого проміжку часу з моменту оцінки до проведення оцінки іншою особою, дослідження ринку обмежується наявною інформацією, не завжди повно розкрито у лістингах пропозиції. А зробити повний моніторинг ринку на минулу дату, тобто зателефонувати для отримання більш повної інформації та застосувати пошук по Інтернет-сайтах, практично вже неможливо та безрезультатно. Характерною особливістю даного виду досліджень для визначення остаточного висновку на поставлені перед дослідженням питання є те, що вказані вище фактори роблять істотний вплив на категоричність загального висновку, тобто відповісти на питання можливо з достатнім ступенем ймовірності, отже остаточні висновки будуть носити вірогідний характер.
У висновку також зазначено, що при виборі остаточної оцінки експерти виходили з принципів очікування (потенційний покупець не заплатить більш ніж можна одержати дохід від оцінюваної прибуткової нерухомості) і заміщення (потенційний покупець не заплатить більш ніж можна витратити на покупку або будівництво аналогічної нерухомості). Пропозицій щодо оренди схожих приміщень у лістингах представлено мало, площі приміщень менше ніж в оцінюємих. Порівняні з пропозиціями до продажу вибірка значно менша. Тому, спираючись на дані, міркування і припущення, викладені в дослідженні, і керуючись принципом розумної обережності, експерт ринкову вартість об'єкту оцінки визначив, спираючись в основному на середнє значення, одержане дохідним та порівняльним підходом.
Таким чином, експертом визначено, що ринкова вартість нерухомості є імовірною.
З матеріалів справи також вбачається, що згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності ФОП Ачкасова О.М. ринкова вартість нерухомого майна становить 1231000,00 грн.; згідно копії інвентаризаційної справи, загальна вартість нерухомого майна у травні 2008 року становила 1662500,00 грн., згідно наданого  заставним кредитором звіту про незалежну оцінку ринкової та ліквідаційної вартості, виконаний ТОВ "Кволітас" ймовірна ринкова вартість майна станом на 10.12.2010 складала   5 030 000,00 грн., а ймовірна ліквідаційна - 3 664 100,00 грн., а згідно наданого ліквідатором   звіту   суб'єкта оціночної діяльності Тризни О.В., виконаного у 2015 році, ринкова вартість приміщення становила 5 100 000,00 грн, а ліквідаційна - 4 080 000,00 грн. 
Суд першої інстанції в ухвалі від 13.11.2018 прийшов до висновку, що зазначена у висновку експерта ліквідаційна вартість , а також у звіті ТОВ "Кволітас" про оцінку майна з огляду на ймовірність ринкової та ліквідаційної вартості, носить вірогідний характер, що не спростовувало  можливості використання на час продажу нерухомого майна боржника висновку суб'єкта оціночної діяльності ФОП         Ачкасова О.М.
Як свідчать матеріали справи, даний висновок господарського суду було підтримано судом апеляційної інстанції   у постанові від 19.02.2019 та Верховним Судом у постанові від 04.06.2019 за результатом перегляду ухвали господарського суду Харківської області  від 13.11.2018, яку залишено в силі.  
Крім того, суди апеляційної та касаційної інстанції не погодились із думкою банку про те, що  суд безпідставно відхилив висновок судової оціночно-будівельної експертизи №4029, складений 29.06.2016 Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз імені засл.проф. М.С. Бокаріуса. Зокрема, як зазначив Верховний суд в постанові від 04.06.2019, факт проведення попереднім ліквідатором Родзинським А.А. оцінки спірного майна для подальшої його реалізації та отримання ним висновку про вартість вже досліджувався судом першої інстанції (ухвала суду від 31.05.2011, яка є чинною), тому відповідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Також, Верховним судом  зазначено,  що правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами визначаються Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", норми якого визначають, що спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку, тому ліквідатор у справі про банкрутство не може нести відповідальність за достовірність оцінки майна, виконаної оцінювачем. У разі незгоди з вартістю майна, визначеною оцінювачем, банк не позбавлений права оскаржити дії оцінювача у встановленому законодавством порядку та зроблено висновок, що  доводи банку щодо заниженості оцінки спірного майна при реалізації  не є підставою для визнання недійсним результатів аукціону.
Таким чином, обставини щодо ринкової вартості нежитлових приміщень загальною площею 909,5 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 8, літ."В-3",  вже були предметом дослідження судами першої, апеляційної та касаційної інстанції та їм надано відповідну правову оцінку. За таких підстав,  колегія суддів приходить до висновку, що надання АТ "Альфа-Банк"  нового звіту про оцінку майна банкрута не відповідає ознакам нововиявленої обставини, а за своєю суттю є лише новим доказом стосовно обставин, що були встановлені судом у процесі розгляду заяви ліквідатора від 27.01.2014. 
Судова колегія зазначає, що ч. 4 статті 320 ГПК України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами  докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. 
При цьому, наведена норма не містить винятків стосовно того,  яку ступінь визначеності має даний доказ щодо обставини, яка судом вже була встановлена.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, ухвала господарського суду Харківської області від 15.10.2019 по справі №Б-39/189-08 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ задоволенню не підлягає. 
Керуючись статтями 129,  270, 271 пунктом 1 частини 1 статті 275, 276 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк", м. Київ залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.10.2019 по справі №Б-39/189-08   залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   24.01.2020 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Тарасова

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна