ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 лютого 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №592/16239/19 
Номер провадження 22-ц/816/546/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М.,
сторони справи: 
заявник – головний державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Балаба Ліна Олександрівна,
стягувачі: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
боржник - ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Пилипенка Сергія Валентиновича на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2019 року в складі судді Хитрова Б.В., постановлену у м. Суми, повний текст ухвали виготовлено 22 листопада 2019 року
                                                                  в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Балаба Л.О. у жовтні 2019 року звернулася до суду з поданням, в якому просила визначити розміри ідеальної (реальної) частки власності ОСОБА_2 в однокімнатній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 для подальшого звернення стягнення на вказану частку майна. Визначити розмір ідеальної (реальної) частки власності в ОСОБА_2 в однокімнатній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 для подальшого звернення стягнення на вказану частку майна. Визначити розмір ідеальної (реальної) частки власності в ОСОБА_2 в двокімнатній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_3 для подальшого звернення стягнення на вказану частку майна. Визначити розмір ідеальної (реальної) частки власності в ОСОБА_2 в трикімнатній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_3 для подальшого звернення стягнення на вказану частку майна.
Своє подання мотивувала тим, що на виконанні у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває зведене виконавче провадження, в до складу якого входять 5 виконавчих документів по примусовому стягненню заборгованості з ОСОБА_2 на загальну суму 868476 грн. 89 коп.
Вказує, що боржник значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_5 . 20.09.2019 року державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно. Відповідно до інформації з ДФС України у ОСОБА_4 джерела отримання доходів у вигляді заробітної плати чи пенсії відсутні. За інформацією ІС ДП «НАІС» за боржником транспортні засоби не зареєстровані. 20.09.2019 року винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника у банківських установах. 11.11.2011 року боржник уклав шлюб з ОСОБА_5 , за якою за час перебування у шлюбі було зареєстровано 4 квартири в м. Слав`янську. Зазначає, що судовими рішеннями було встановлено, що зазначені 4 квартири у м. Слав`янську є об`єктами права спільної сумісної власності, а тому перебувають також і власності боржника.
Вказує, що за боржником також зареєстровано недобудований житловий будинок в АДРЕСА_6 , готовністю 42,26 % та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 , який перебуває в іпотеці АКБ «Укрсоцбанк». З метою звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке перебуває у спільній сумісній власності, виникла необхідність виділення належної боржнику частки у праві спільної сумісної власності подружжя.
Рішенням ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2019 року подання задоволено.
Визначено розмір ідеальної (реальної) частки власності боржника ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на спільне нерухоме майно – квартири, а саме ? однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 29,5 кв.м., однокімнатної квартири, що розташована за адресою:  АДРЕСА_2 площею 34,4 кв.м., двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 площею  46,7 кв.м., трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 площею 59,3 кв.м., які належить ОСОБА_3 .
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 – адвокат Пилипенка Сергія Валентиновича подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні подання про виділ часток у праві спільної сумісної власності.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи, що позбавило останнього надати заперечення проти подання та докази якими він його обґрунтовує. Зазначає, що чинне сімейне законодавство презумує рівність часток подружжя, проте така презумпція може бути оскаржена в разі оспорювання одним із подружжя рівності часток. Крім того, один із подружжя має право оспорити поширення правового режиму спільного сумісного майна подружжя на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Разом з цим, до розгляду справи не було залучено дружину боржника ОСОБА_3 як і не було встановлено обставин того, чи оспорюється титульним володільцем майна – ОСОБА_3 презумпція спільності права власності подружжя на спірне майно. Крім того, підставою для визначення частки боржника у майні яким він володіє спільно з іншими особами є недостатність у боржника іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення, однак державним виконавцем не було перевірено наявність у нього іншого нерухомого майна та визначено вартість такого майна. Також вказує, що державним виконавцем не було перевірено наявність грошових коштів на арештованих рахунках боржника.
Від заявника та стягувачів відзиви до апеляційного суду не надходили.
Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу в судовому засіданні підтримав. Просив її задовольнити. 
Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила залишити судове рішення без змін.
Представники ВДВС та стягувача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наявність на примусовому виконанні боргових зобов`язань ОСОБА_2 , є підставою для визначення  його часток у майні, що належить на праві  спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_6 для подальшого проведення виконавчих дій з приводу примусового виконання  судових рішень. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, але визнає допущення  місцевим судом порушення процесуального закону під час судового розгляду подання, що є обов`язковою підставою для скасування  оскарженого судового рішення.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,
На виконанні у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, перебуває зведене виконавче провадження № 60126148 по стягненню заборгованості з ОСОБА_2 . До складу зведеного виконавчого провадження якого входять наступні виконавчі провадження:
1. Виконавче провадження № 60011808 з примусового виконання виконавчого листа №592/4223/19 від 20.08.2019, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені в розмірі 21390,00грн.
2. Виконавче провадження № 60011672 з примусового виконання виконавчого листа №592/4223/19 від 20.08.2019, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу по аліментах в розмірі 33597,79грн.
3. Виконавче провадження № 56682328 з примусового виконання виконавчого листа №592/1897/14 від 17.08.2016, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 27500,00 грн. вартості ? частини, отриманої від продажу автомобіля ГАЗ ВАМС ПБ-33023, 2007р.в, ВМ 6912 НОМЕР_1 та судові витрати в сумі 303,16 грн.
4. Виконавче провадження № 55666005 з примусового виконання виконавчого листа №592/7445/17 від 05.12.2017, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту в сумі 19478,41 Євро, та 8475,59грн. повернення судового збору.
5. Виконавче провадження № 50291147 з примусового виконання виконавчого листа №592/78/15 від 06.03.2016, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1286,00грн. щомісячно на утримання синів Даніїла ІНФОРМАЦІЯ_1 та Нікіти ІНФОРМАЦІЯ_2 , на кожну дитину 643,00грн. до досягнення ними повноліття.
20.09.2019 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_2 , яка останнім не оскаржена. 
За інформацією з ДФС України від 26.07.2019 та 16.09.2019, щодо джерел отримання доходів боржника, перебування на обліку в УПФУ, відкриття рахунків державного виконавця повідомлено про невірно зазначений код боржника.
За інформацією ІС ДП «НАІС» дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні.
20.09.2019 головним державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів ОСОБА_2 у таких банківських установах: ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Ощадний банк України», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ІЇАТ КБ «Укргазбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ІІАТ «Кредобанк», ІІАТ «УніверсалБанк», ПАТ «ПУМБ», ПАТ «Альфа-Банк», АТ «УкрСиббанк».
11.11. 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_7 .
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми (суддя Костенко В.Г.) у справі                      № 592/3207/19 від 27.05.2019, яке за апеляційним переглядом постановою Сумського апеляційного суду від 04.07.2019, залишено без змін, встановлені обставини того, що у період з 31.10.2015 по 14.03.2019 подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали  у власність чотири об`єкти нерухомого майна у м. Слов`янську, а саме дві однокімнатні, одну двокімнатну та одну трикімнатну квартиру. Суд першої інстанції у даній справі своїм рішенням дійшов висновків про те, що куплені дружиною ОСОБА_2 ОСОБА_3 об`єкти нерухомості належать також на праві спільної сумісної власності і боржнику ОСОБА_2 .
Згідно інформаційної довідки № від 20.09.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна щодо суб`єкта - нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано недобудований житловий, будинок в АДРЕСА_6 , готовністю 42,26% та житловий будинок за адресою АДРЕСА_5 , що є предметом іпотеки АКБ «Укрсоцбанк» і зареєстровано обтяження.
Відповідно до статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
Наведеною нормою процесуального закону визначено обов`язкове повідомлення сторін та зацікавлених осіб про час судового засідання щодо розгляду подання.
Як вбачається  з матеріалів справи боржник ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час  судового засідання призначеного на 21.11.2019р., оскільки  рекомендований лист, направлений за  місцем його  реєстрації  повернувся  не врученим з підстав – інші причини, що не дали змогу виконати  обов`язку щодо пересилання поштового відправлення.
Відповідно до частин 4,6 статті  130 ЦПК України  у разі  відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка  може надіслана за місцем її роботи. 
Стаття 131 цього Кодексу  передбачає обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання, а саме, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Наведених норм процесуального закону місцевий суд не дотримався і  розглянув справи при відсутності належного повідомлення  сторони у  виконавчому провадженні про час  судового засідання.
Оскільки підставою  для  скасування  оскарженої ухвали відповідно до ч.3 ст.376 ЦПК України є  розгляд справи (питання) за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, доводи апеляційної скарги з цього приводу дають підстави для скасування оскарженого рішення.
Згідно статей 14,15 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій є: виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Предметом судового розгляду є подання державного  виконавця щодо визначення частки у майні, яке перебуває у  спільній сумісній власності, на стадії  відкритого виконавчого провадження,  яке проводиться за правилами Розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів ( посадових осіб), а вище наведеними  нормами Закону України «Про виконавче провадження» визначені сторони та  учасники  виконавчого провадження, які відповідно до ст. 443 ЦПК України  повідомляються про судовий розгляд подання щодо визначення частки  боржника у майні, що перебуває на праві спільної сумісної власності. 
Оскільки судовим рішенням від 27.05.19 встановлено, що спірні квартири, придбані подружжям Червенко у м. Слов`янську  відповідно до  частини 1 статті 60 та частини 1 статті 70 СК України  є об`єктом права  спільної сумісної власності   подружжя і їх частки є рівними, а держвиконавцем порушено питання щодо визначення тільки  ідеальної частки боржника ОСОБА_2 без виділення її в натурі, тому вирішення цього питання не порушує  прав іншого подружжя ОСОБА_3 ,оскільки такою процесуальною  дією суд не  змінює її ідеальної частки у цьому майні. Крім того, дружина боржника, знаючи про існування боргових зобов`язань у чоловіка,  вимоги   щодо визнання цього майна  предметом її особистої приватною власності не заявила. 
Відповідно до  частини 2  ст.352 ЦПК України,  особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив про їхні права, свободи, інтереси та (або)обов`язки  мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо визначення частики майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншим и особами, але боржник не наділений  правом  на  оскарження  даної ухвали від імені своєю дружиною  і тому  апеляційний суд також відхиляє доводи  його апеляційної скарги проте, що ухвала прийнята судом з цього приводу підлягає скасуванню через не повідомлення місцевим судом про час  судового розгляду заінтересованої особи, якою виступає друга дружини боржника.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.
У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.
Так, у справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції.
Ураховуючи наведене, відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції задовольняє  апеляційну скаргу з вище наведених підстав і ухвалює нове  судове рішення про задоволення подання, визначив розмір ідеальної частки майна ОСОБА_2 , яким він володіє на праві спільної сумісної власності, у розмірі:
  1/2  ідеальної частки однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,   площею 29,5 кв.м. у м АДРЕСА_7 ;
  1/2 ідеальної частки однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,  площею 34,4 кв.м. у  м АДРЕСА_7 ;
  1/2 ідеальної частки двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , площею  46,7 кв.м., у   м АДРЕСА_7 ; 
  1/2 ідеальної частки трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 площею 59,3 кв.м., у  м АДРЕСА_8 Слов`янську АДРЕСА_7 . 
   Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження»  передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюються у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. На час направлення подання до суду були відсутні повідомлення з банківських установ про розміру коштів на відкритих боржником рахунках через помилковість ідентифікаційного номеру боржника зазначено державним виконавцем  у зверненні до установ банків. Але і сам боржник також не сприяє з`ясуванню цього питання, чим проявляє своє  ухилення від виконання судових рішень серед яких є рішення, за якими  у нього існують боргові зобов`язання щодо  утримання своїх дітей.  
Оскільки доводами  апеляційної скарги не доведено  передчасність направлення  такого подання до суду, апеляційний суд на підставі  частини 9 ст. 141 ЦПК України через неправильні  дії боржника покладає на ОСОБА_2 судові витрати за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

                                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Пилипенка Сергія Валентиновича задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Подання задовольнити.
Визначити частку майна ОСОБА_2 , яким він володіє на праві спільної сумісної власності, у розмірі:
  1/2  ідеальної частки однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,   площею 29,5 кв.м. у м АДРЕСА_7 ;
  1/2 ідеальної частки однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,  площею 34,4 кв.м. у  м АДРЕСА_7 ;
  1/2 ідеальної частки двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , площею  46,7 кв.м., у   м АДРЕСА_7 ; 
  1/2 ідеальної частки трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 площею 59,3 кв.м., у  м АДРЕСА_8 Слов`янську АДРЕСА_7 . 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2020 року.

Головуючий -                                                                                              С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                          О.Ю. Кононенко

                                                                                                                    В.І. Криворотенко