ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 642/984/18
Провадження № 22-ц/818/788/20  
22 січня 2020 року 
м.Харків
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Овсяннікової А.І.
суддів             -  Коваленко І.П., Сащенко І.С.
за участю секретаря – Чабан А.В.
учасники справи:
стягувач ОСОБА_1 
боржник ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу  ОСОБА_2  на  ухвалу Ленінського  районного суду  міста Харкова  від  05 листопада 2019 року у складі судді  Ольховського Є.Б. по справі  № 642/984/18 за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування заяви зазначає, що судовим наказом від 16 березня 2018 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 березня 2018 року.
Судовий наказ, який є виконавчим документом, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.
Починаючи з грудня 2016 року, коли подружжя перестало разом проживати, він щомісячно платив по 2 000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 на утримання дитини. Зазначена сума була оговорена спільно батьками дитини після припинення спільних відносин.
В квітні 2018 року між ними було укладено та нотаріально посвідчено договір про сплату аліментів на дитину в розмірі 2 000 грн.
Станом на момент подачі заяви про винесення судового наказу у заявниці було відсутнє право на отримання наказу, оскільки він регулярно сплачував оговорені сторонами суми аліментів.
Просить визнати судовий наказ від 16 березня 2018 року таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Ухвала мотивована тим, що вимогами  цивільного процесуального кодексу встановлено, що у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів, його (виконавчий лист) не можна визнати таким, що не підлягає виконанню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.
Необхідність подання заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, обумовлена наявністю у заявниці одночасно двох виконавчих документів з приводу сплати аліментів (судового наказу та договору про виплату аліментів), що є недопустимим.
Відмова у прийняття даної заяви до провадження судом аргументується можливістю переглянути вказаний наказ тільки за нововиявленими обставинами чи шляхом подання позову про зменшення аліментів, що суперечить ст. 432 ЦПК України , оскільки за змістом даної статті може бути відмовлено судом у задоволенні вимог заяви, проте вона повинна була бути прийнята судом до провадження і розглянута по суті.
Колегія суддів, вислухав суддю – доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи судовим наказом Ленінського районного суду міста Харкова від 16 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 березня 2018 року.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 30 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу відмовлено.
31 жовтня 2019 року ОСОБА_2 подано заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова  від 05 листопада 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. 
Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Відмовляючи у прийнятті заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції зазначає, що вимоги про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, не підлягають розгляду в порядку ст. 432 ЦПК України, а боржник має право звернутися лише з заявою про зменшення розміру аліментів чи з заявою про перегляд наказу за нововиявленими обставинами.
Ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_2 судом не зазначено на підставі якої норми закону постановлена дана ухвала, саме якими положеннями цивільно процесуального законодавства передбачено відмову у прийнятті такої заяви, мотиви суду щодо ухвалення такого процесуального рішення не обґрунтовані.
Посилання суду на вимоги ст.ст.161,170,432 ЦПК України не містять такої підстави для відмови у прийнятті заяви.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2019 року –скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.
Головуючий –                                                                А.І. Овсяннікова
Судді:                                                                                І.П. Коваленко
                                                                                       І.С. Сащенко