УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/2440/19
Провадження № 22-ц/4820/317/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 січня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Журбіцький В.О. 

за участю учасників справи: апелянта ОСОБА_1 , її представника адвоката Дацькова В.В., позивача ОСОБА_2 , його представника адвоката Щетинської І.В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року про призначення експертизи (суддя Мазурок О.В.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актових записів про народження дітей,
в с т а н о в и в :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експерту Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаївська, 4). 
На вирішення експерта поставлено питання:
-Чи являється ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?
       Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покладено на ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 т. НОМЕР_1 ). 
На період проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про призначення судово-генетичної експертизи.
З рішенням суду не згідна у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що для оспорювання батьківства мають бути вагомі підстави. Із змісту позовної заяви і доданих до неї документів не вбачається, що позивач надав суду хоч якісь належні і допустимі докази, які б викликали сумніви щодо походження дітей не від нього. Проте, з метою уникнення від виконання своїх батьківських обов`язків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття, позивач злісно уникає сплати аліментів. Заборгованість позивача по аліментах досягає 200 000 грн. Крім того, заявивши позов ОСОБА_2 завдав шкоди морально-психологічному стану дітей, батьком яких він є.
Апелянт також зауважує, що старша дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась поза шлюбом з позивачем. ОСОБА_2 добровільно визнав себе батьком дитини, подавши 11.05.2006 до Хмельницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області відповідну заяву, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. За таких умов, на підставі ст. 136 СК України, позивач не має права оспорювати батьківство, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини він знав, що не є її батьком. Однак, суд на цю обставину уваги не звернув.
Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.  
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ЦПК України (ст. ст. 76-80) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом положень ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.  
За правилами ч. 1 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Враховуючи зазначені правові норми слід дійти висновку, що при вирішенні питання про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження у даній справі слід враховувати усі передбачені законом докази в їх сукупності. 
За приписами частини п`ятої статті 136 СК України для відмови в позові про оспорення батьківства в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значаться ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_1 (відповідач) (а. с. 6, 8, 11, 12).
У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду з позовом про оспорювання батьківства, уточнивши позовні вимоги (а. с. 64) просив виключити з актових записів № № 1944, 1034, 2295, 880 відомості про народження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , запис про батька ОСОБА_2 , складених 30.09.2003, 11.05.2006, 27.09.2007, 02.04.2013 Хмельницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області (а. с. 2-25, 64).
Водночас просив призначити медичну молекулярно-генетичну експертизу встановлення батьківства.
Постановляючи ухвалу про призначення судово-генетичної експертизи, суд виходив з того, що для з`ясування питань по справі необхідні спеціальні знання.
       З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд. 
       Посилання апелянта, що для оспорювання батьківства мають бути вагомі підстави, а із змісту позовної заяви і доданих до неї документів не вбачається, що позивач надав суду хоч якісь належні і допустимі докази, які б викликали сумніви щодо походження дітей не від нього, не може бути підставою для скасування судового рішення.
ОСОБА_2 як позивач, керуючись принципом змагальності сторін, скористався своїм процесуальним правом учасника справи та заявив клопотання про призначення судової експертизи для з`ясування питань, де необхідні спеціальні знання.
Доводи апеляційної скарги, що старша дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась поза шлюбом з позивачем, проте ОСОБА_2 добровільно визнав себе батьком дитини, подавши 11.05.2006 до Хмельницького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області відповідну заяву, що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, є необґрунтованими та можуть мати місце при розгляді спору по суті.
Передчасними є твердження апелянта, що на підставі ст. 136 СК України позивач не має права оспорювати батьківство, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини він знав, що не є її батьком, однак, суд на цю обставину уваги не звернув. Суд прийняв рішення відповідно до заявленого клопотання про призначення судової експертизи.
Виходячи з наявних в матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.
Прийняте судом рішення у взаємозв`язку з встановленими судом обставинами відповідає одному з основних завдань цивільного судочинства, регламентованому статтею 2 ЦПК України - справедливому розгляду і вирішенню цивільних справ.
Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору. 
       Оскільки ухвала суду обґрунтована, відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування. 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. 
Повне судове рішення складено 24 січня 2020 року.

 
Судді А.В. Купельський 

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк