КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №373/313/18
Апеляційне провадження №22-ц/824/2916/2020
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
27 лютого 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів  судової   палати  у цивільних   справах -  головуючого  Сержанюка А.С.,   суддів Березовенко Р.В., Коцюрби О.П., із участю секретаря Новікової Ю.Г.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, додаткової угоди до нього та договору суборенди земельної ділянки,
В С Т А Н О В И В :
22 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просилавизнати недійсним договір оренди землі від 30 грудня 2011 року, укладений між нею та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7685 га, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038, що розташована на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та додаткову угоду до даного договору від 23 грудня 2016 року і скасувати їх державну реєстрацію,
визнати недійсним договір суборенди землі, що був укладений 31 грудня 2012 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ» щодо зазначеної земельної ділянки та скасувати його державну реєстрацію.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7685 га, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038, що розташована на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. 
В січні 2018 року їй стало відомо про те, що 30 грудня 2011 року ніби-то між нею та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» був укладений договір оренди належної їй земельної ділянки, а 31 грудня 2012 року на підставі цього договору між відповідачами укладено договір суборенди її земельної ділянки. 
02 червня 2016 року була проведена реєстрація договору суборенди вищезазначеної земельної ділянки, а 23 грудня 2016 року укладена додаткова угода до договору. 
Однак, вона не підписувала з відповідачем ні договору оренди земельної ділянки від 30 грудня 2011 року, ні додаткової угоди від 23 грудня 2016 року.
Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір оренди від 30 грудня 2011 року, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «КРИМСЬКИЙ» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, площею 3,7685 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038 та додаткову угоду до даного договору від 23 грудня 2016 року і скасовано їх державну реєстрацію.
Визнано недійсним договір суборенди від 31 грудня 2012 року, укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «КРИМСЬКИЙ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ» щодо земельної ділянки, площею 3,7685 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038, що розташована на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та скасовано його державну реєстрацію.
Стягнуто солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальності «КРИМСЬКИЙ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 14 213, 80 грн., що складаються із судового збору в сумі 704,80 грн. та витрат на оплату експертизи в розмірі 13 509 грн. 
На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що висновком експерта №9339 від 26 липня 2019 року встановлено, що електрографічне зображення якого міститься навпроти графи « Орендодавець » у електрофотокопії примірника договору оренди землі, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038, укладеного між ОСОБА_1 та  Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності  «Кримський» виконане не ОСОБА_1 , а іншою особою, з деякими наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_1 .
Відтак, позивач не підписувала спірний договір оренди землі, що свідчить про те, що вона не надавала згоди на укладення між нею та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «Кримський» договору оренди від 30 грудня 2011 року земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7685 га, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038, що розташована на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка належить їй на праві приватної власності, не обговорювала істотні умови договору, тобто не здійснювала вільно своє волевиявлення, як учасник правочину, тому позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки підлягає задоволенню.
Договір суборенди земельної ділянки має похідний і залежний характер від договору оренди та його умов. 
Оскільки судом встановлено, що договір оренди спірної земельної ділянки позивач не підписувала, тому його слід визнати недійсним, наслідком визнання недійсності договору оренди є визнання недійсності і договору суборенди такої земельної ділянки.
Щодо позовної вимоги про визнання недійсним додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, слід зазначити наступне.
Позивач зазначала, що вона не має екземпляру додаткової угоди, оскільки не підписувала її, та просили витребувати її оригінал від відповідачів.
Судом тричі постановлялися ухвали про задоволення клопотання та витребування додаткової угоди.
Однак, додаткова угода суду не надана. За відсутності додаткової угоди експертиза не була проведена.
З врахуванням вищезазначеного, вимог ст. 109 ЦПК України, суд вважає, що відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальності «Кримський» умисно ухиляється від подання необхідних для проведення експертизи документів, маючи таку можливість. 
А оскільки без цього провести експертизу неможливо, зважаючи на висновок експерта стосовно договору оренди, суд визнає факт, що додаткова угода від 26 грудня 2016 року до договору оренди від 30 грудня 2011 року, укладена між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «КРИМСЬКИЙ» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, площею 3,7685 га, останньою не підписувалася.
Тому позов в частині визнання недійсним додаткової угоди до договору оренди землі також підлягає до задоволення.
 Не погоджуючись із ухваленим судом рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» подало апеляційну скаргу посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.
Проситьрішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, згідно Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА №574295 від 22 вересня 2005 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7685 га, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038, що розташована на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області ( а.с. 11 ).
Із копії договору оренди землі від 30 грудня 2011 року вбачається, що ОСОБА_1 передала в оренду Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальностю «Кримський» земельну ділянку, площею 3,7685 га, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038 ( а.с. 47-48 ).
Згідно договору суборенди землі від 31 грудня 2012 року ( а.с. 12 ) вбачається, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ «ФАРМ» в суборенду земельну ділянку, площею 3,7685 га, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038. 
Термін суборенди складає сім років з моменту прийняття об`єкту, що орендується і державної реєстрації договору суборенди.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №111816521 від 26 січня 2018 року ( а.с. 13-15 ) зазначено, що власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7686 га, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038, що розташована на території Світанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, є ОСОБА_1 . 
Дана земельна ділянка була передана в оренду Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальності «КРИМСЬКИЙ» згідно договору від 30 грудня 2011 року, додаткової угоди від 23 грудня 2016 року. 
Також вищезазначена земельна ділянка передана в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ «ФАРМ» згідно договору від 31 грудня 2012 року на строк сім років. У випадку припинення договору оренди припиняється чинність договору суборенди ( там же ).
Відповідно до висновку експерта №9339 від 26 липня 2019 року підпис від імені ОСОБА_1 , електрографічне зображення якого міститься навпроти графи «Орендодавець» у електрофотокопії примірника Договору оренди землі ( кадастровий номер 3223386500:03:007:0038 ), укладеного між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «Кримський», в особі директора Тютюннік О.В. від 30 грудня 2011 року, виконане не ОСОБА_1 , а іншою особою, з деякими наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_1 ( а.с. 156-161 ).
Питання щодо того, чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 , що міститься у додатковій угоді до договору оренди землі                     ( кадастровий номер 3223386500:03:007:0038 ), укладеного між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «Кримський», в особі директора Тютюннік О.В., від 30 грудня 2011 року, датованій 23 грудня 2016 року, експертом не вирішувалося в зв`язку із відсутністю у розпорядженні експерта оригіналу ( електрофотокопії ) досліджуваного документа ( там же ).
Таким чином, на переконання апеляційного суду, місцевий суд, вірно встановив, що ОСОБА_1 не підписувала спірний договір оренди землі, що свідчить про те, що вона не надавала згоди на укладення між нею та відповідачем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «Кримський» договору оренди від 30 грудня 2011 року земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,7685 га, кадастровий номер 3223386500:03:007:0038, що розташована на території Світанківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка належить їй на праві приватної власності та не обговорювала істотні умови договору, тобто не здійснювала вільно своє волевиявлення, як учасник правочину, тому позов про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки підлягає задоволенню.
Також, суд другої інстанції, погоджується з висновком місцевого суду щодо того, що договір суборенди земельної ділянки від 31 грудня 2012 року, що укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «КРИМСЬКИЙ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ», має похідний і залежний характер від договору оренди та його умов та оскільки судом встановлено, що договір оренди спірної земельної ділянки позивач не підписувала, тому його слід визнати недійсним, наслідком визнання недійсності договору оренди є визнання недійсності і договору суборенди такої земельної ділянки.
Крім цього, місцевий суд обґрунтовано зазначив, що додаткова угода від 23 грудня 2016 року тричі витребовувалася від відповідача, проте, додаткова угода суду не надана, а її наявність у зазначеного відповідача підтверджено листом-повідомленням від 16 червня 2019 року ( а.с. 36, 38, 67, 93, 95, 96, 105-106, 107, 111, 145-147 ).
За відсутності   додаткової  угоди експертиза не була проведена ( а.с. 156-161 ).
Таким чином, враховуючи вимог ст. 109 ЦПК України, суд правомірно зазначив, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальностю«Кримський» умисно ухиляється від подання необхідних для проведення експертизи документів, маючи таку можливість, а відтак, зважаючи на висновок експерта стосовно договору оренди, суд визнає факт, що додаткова угода від 26 грудня 2016 року до договору оренди від 30 грудня 2011 року, укладена між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальності «КРИМСЬКИЙ» та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки, площею 3,7685 га, останньою не підписувалася.
При цьому, на переконання апеляційного суду, подана заява про застосування строку позовної давності ( а.с. 148-149 ) не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки, позивачка спірні договори не підписувала, а про їх наявність дізналася лише в січня 2018 року, як нею зазначено в позові.
Будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів відповідно до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, на підтвердження того, що їй було відомо чи могло бути відомо про порушення свого права та інтересу  раніше, матеріали справи не містять.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 203, 205, 215, 261, 267  ЦК України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 5, 10, 13, 76-81, 109, 259, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про задоволення позовних вимог.
А тому, доводи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні в частині задоволення позовних вимог, зокрема, ст.ст. 202, 256, 261 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про оренду землі», ст. 93 Земельного кодексу України, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.
Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що місцевим судом не зазначено мотивів з приводу строків позовної давності, протягом дії всього часу договору позивачка не зверталася з претензіями, експерт проводив експертизу із електронної фотокопії, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.
Суд другої інстанції також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).
А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення в частині задоволення позовних вимог ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.
При цьому, місцевий суд помилково стягнув солідарно із Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальності «КРИМСЬКИЙ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 14 213, 80 грн., що складаються із судового збору в сумі 704,80 грн. та витрат на оплату експертизи в розмірі 13 509 грн., оскільки, у відповідачів не виникло солідарного обов`язку з його відшкодування відповідно до положень ст. 543 ЦК України.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, рішення місцевого суду в частині розподілу судових витрат підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення з цього приводу.
Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ»  на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати ( а.с. 2, 3, 154 ) у розмірі 8 164,10 ( 704,80 + 704,80 + 13 509 : 2 ) грн. та на користь держави решту несплаченого збору за подачу позовної заяви в розмірі 2 995,40 (  1 762 х 0,4 х 4 +1 762 х 0,4 х 2 : 2 - 704,80 - 704,80 )  грн.
Також,необхідно  стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення експертизи у розмірі 6 754,50 ( 13 509 : 2 ) грн. та на користь держави судовий збір - 881 ( 1 762 х 0,4 х 2 : 2 ) грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» задовольнити частково. Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, додаткової угоди до нього та договору суборенди земельної ділянки, в частині стягнення судових витрат скасувати та ухвалити з цього приводу нове судове рішення.
Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КРИМСЬКИЙ»  на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8 164,10 грн. та на користь держави 2 995,40 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ ФАРМ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення експертизи у розмірі 6 754,50 грн. та на користь держави судовий збір - 881 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

 
Головуючий                                                                А.С. Сержанюк
Судді:                                                                          Р.В. Березовенко 
О.П. Коцюрба