ПОСТАНОВА 
Іменем України

05 лютого 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 390/424/19
провадження № 22-ц/4809/227/20 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
              головуючої судді           Суровицької Л. В.,
              суддів                             Авраменко Т. М., Черненка В. В.             
секретар                         Лазаренко-Шаповалова В.В.
учасники справи :
позивач – ОСОБА_1 ,
представник позивача – адвокат Назаренко Юрій Володимирович,
відповідач – Приватне акціонерне товариство «СГ НАДІЯ НОВА»,
представник відповідача – адвокат Салюк Сергій Миколайович,
відповідач – Кіровоградська регіональна філія Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»,
відповідач – Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру»
представник відповідачів за довіреністю - Парокінний Ігор Анатолійович,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 року, у складі судді Юойко І.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «СГ НАДІЯ НОВА», Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про скасування запису у книзі реєстрації договорів оренди землі,
В С Т А Н О В И В :
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «СГ НАДІЯ НОВА», Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про скасування запису у книзі реєстрації договорів оренди землі. 
В обгрунтвання позову зазначав, що після смерті матері ОСОБА_3 він успадкував 12 березня 2015 року земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,08 га. на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Він уклав договір оренди з ФГ «Фортуна-2008». З 2015 року по березень 2019 року земельна ділянка перебувала у користуванні цього фермерського господарства. У 2018 році він дізнався про існування договору оренди землі, укладеного 04 червня 2007 року між ЗАСТ « НАДІЯ» та його матір`ю ОСОБА_3 .. Вказаний договір укладено строком на двадцять років, зареєстровано за № 58 від 20 серпня 2007 року. 
       Дізнавшись про наявність цього договору оренди землі, ФГ «Фортуна-2008»" відмовилась від використання земельної ділянки, зазначивши, що він є недобросовісною стороною.
Вважає, що договір оренди землі між ОСОБА_3 та ПАТ «СГ НАДІЯ НОВА» є неукладеним, оскільки нормативно-правовими актами, що діяли на час його укладання, реєстрація договору оренди землі має підтверджуватись наявністю на договорі відтиску гербової печатки сільської ради та підписом сільського голови. Внесений запис КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» про реєстрацію права № 58 від 20 серпня 2007 року не відповідає вимогам законодавства, так як вказаним записом зареєстровано право на підставі неукладеного договору оренди.
На даний час він несе збитки, оскільки позбавлений можливості укласти договір оренди земельної ділянки з новим орендарем на умовах не гірших, які існували під час дії договору оренди землі з ФГ «Фортуна-2008».
Просив суд визнати незаконними дії Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при вчиненні запису у Державному реєстрі земель № 58 від 20 серпня 2007 року та скасувати запис реєстрації № 58 від 20 серпня 2007 року, вчинений у «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.2-6). 

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 20 червня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача – Державне підприємством «Центр державного земельного кадастру» (а.с.106-107).

        Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 рокув задоволенні позову відмовлено. 
Суд мотивував рішення тим, що станом на час укладення договору оренди землі № 58 від 04 червня 2007 року та його державної реєстрації Закон № 1952-ІV визначав правові, економічні, організаційні засади створення у складі державного земельного кадастру єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав, та згідно ст.ст.5,7 цього Закону в редакції чинній станом на 04 червня 2007 року, місцеві органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, їх обмежень, правочинів щодо нерухомості, а також вели Державний реєстр прав на нерухоме майно. Відповідно до Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14 січня 2015 року на Держгеокадастр покладалось ведення поземельних книг і здійснення повноважень безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Суд дійшов висновку, що державна реєстрація 20 серпня 2007 року договору оренди землі № 58, укладеного між ОСОБА_3 та орендарем ЗАСТ «Надія» Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державног земельного кадастру», як уповноваженим територіальним органом адміністратора ведення Державного земельного кадастру та Державного реєстру прав на час реєстрації, проведена з дотриманням діючих на час її здійснення нормативно-правових актів (а.с.184-191). 
В апеляційній скарзі представник позивача – адвокат Назаренко Ю.В., просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд не врахував, що відповідно до норм ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - реєстрація договорів оренди землі відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, що підтверджено постановою ВАС України від 20 квітня 2010 року у справі № к-8025/09. Виконання делегованих Законом повноважень щодо реєстрації договорів оренди землі здійснювалось виконавчими комітетами відповідних органів місцевого самоврядування в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня № 2073. За вказаним порядком – факт проведення державної реєстрації договорів підтверджувався наявністю на договорі гербової печатки сільської ради та підпису голови відповідної ради. Реєстрація земельних ділянок та прав на них відбувалась в порядку встановленому «Тимчасовим порядокм ведення державного реєстру земель» затвердженого Наказом Держкомзему від 02 липня 2003 року № 174 і дія цього наказу запинена 27 червня 2007 року. Такі поняття як «Державна реєстрація договору та «Державна реєстрація права набутого за укладеним правочином" не є тотожними поняттями. Факт проведення державної реєстрації договору засвідчує чинність (укладеність) договору і з цього моменту виникнення у сторін договору відповідних прав. Відсутність гербової печатки сільської ради та підпису сільського голови у спірному договорі оренди землі вказує, що цей договір є неукладеним (а.с.197-204).
Апеляційне провадження відкрито 16 грудня 2019 року (а.с.213) та 08 січня 2020 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 05 лютого 2020 року (а.с. 223).
У відзиві на апеляційну скаргу Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Зазначає, що на час реєстрації договору оренди землі від 04 червня 2007 року , зареєстрованого за № 58 від 20 серпня 2007 року Центр ДЗК керувався положеннями Тимчасового порядку, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02 липня 2003 року, в тому числі і щодо реєстрації договорів оренди землі, на підставі п.3.2. Порядку, а також Інструкцією, затвердженою наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року. Постановою Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2010 року у справі № К-8025/09 окремі положення цієї Інструкції, в тому числі п.3.2. визнані протиправними та скасовані. На підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 408 від 07 липня 2012 року втратив чинність Тимчасовий порядок, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02 липня 2003 року. Висновок суду про те, що договір оренди був зареєстрований у відповідності до вимог законодавства, яке було чинним на час його укладення та державної реєстрації, є обґрунтованим (а.с.227-231)
Приватне акціонерне товариство «СГ НАДІЯ НОВА» відзив на апеляційну скаргу не подало.
В судовму засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, а представники відповідачів заперечили проти цих доводів і просили рішення суду залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши судддю-доповідача, пояснення представника позивача, представників відповідачів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, ввжає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких пістав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи , що на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії КР № 200198 ОСОБА_3 належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 7,08 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.7).
04 червня 2007 року між ОСОБА_3 та ЗАСТ «НАДІЯ», укладено договір оренди землі № 58, за яким орендодавець передала земельну ділянку в оренду на строк двадцять років.
Згідно п.3.1 розділу 3 договору строк його дії становить - двадцять років з дати його державної реєстрації. Пунктом 3.4 визначено, що при переході права власності на землю від власника до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника.
Договір зареєстрований у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України» 20 серпня 2007 року, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис, реєстраційний номер 58 (а.с. 9-12).
Після смерті ОСОБА_3 , вказану земельну ділянку успадкував ІНФОРМАЦІЯ_1 року її син – ОСОБА_1 (а.с.13-14).
Згідно витягу зі статуту Приватного акціонерного товариства «СГ НАДІЯ НОВА», товариство в зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства з публічного на приватний змінило своє найменування з «Публічне акціонерне сільськогосподарське товариство «Надія» на «Приватне акціонерне товариство «СГ НАДІЯ НОВА», та є правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного сільськогосподарського товариства «Надія», яке в свою чергу являється правонаступником прав та обов`язків ЗАСТ «Надія» (а.с.48).
Відповідно до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, 20 серпня 2007 року за № 58 зареєстровано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ЗАСТ «Надія», терміном на 20 років щодо земельної ділянки загальною площею 7,08 га, що розташована на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.39).
На виконання ухвали суду першої інстанції Відділом у Кропивницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за № 493/113-19 від 26 липня 2019 року надані завірені копії книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за 2007 рік, в якій в розділі 4 «Записи державної реєстрації договорів оренди землі» за порядковим номером 190 міститься запис про реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 та ЗАСТ «Надія», реєстраційний номер 58 від 20.08.2007 року. (а.с.136-146).
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельній ділянці, власником якої на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-73 від 12 березня 2015 року є ОСОБА_1 присвоєно кадастровий номер 3522581200:02:000:3198 (а.с.15).
13 березня 2015 року позивач повідомив ПАСТ «Надія» про вступ у спадщину та перехід до нього права власності на зазначену земельну ділянку (а.с.18).
З відомостей, наданих з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суму виплачених доходів № 378852 від 14 червня 2018 року, вбачається, що у 2015 та у 2016 році ОСОБА_1 від надання майна в лізинг отримував дохід від ПАСТ «Надія» (а.с.17).
Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2018 року, ухваленого у справі № 390/590/18, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 27 березня 2019 року, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,08 га, кадастровий номер 3522581200:02:000:3198, розташованої на території Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 594423335225), укладений 10 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «ФОРТУНА- 2008», зареєстрований 12 серпня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області Бєлінською Г.С., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23709484 від 17 серпня 2015 року, номер запису про інше речове право 10823281 (а.с.42-43).
Відповідно до ст.20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час його укладення сторонами) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. 
Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, встановлено, що державна реєстрація договорів оренди землі проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки.
Пунктом 4 Порядку передбачено, що забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління №Відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і СЕвастопольске міське управління земельних ресурсів.

Разом з тим, Указом Президента України № 134 від 17 лютого 2003 року «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі  державного земельного кадастру» функції з державної реєстрації   земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру покладено на Державний комітет України по земельних ресурсах.
Відповідно до цього Указу Президента України, Держкомзем видав наказ від 02 липня 2003 року № 174 «Про затвердження Тимчасового  порядку ведення державного реєстру земель».

Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, державна реєстрація державного акта на право власності на земельну  ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.
Функції з реєстрації, зокрема, договорів оренди землі були покладені на реєстраторів Державного реєстру земель – структурні підрозділи державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при  Державному комітеті України по земельних ресурсах - Центр «ДЗК», у  межах повноважень якого є земельна ділянка.
Вказані структурні підрозділи Центру Державного земельного кадастру здійснювали видачу державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди), а також вели Книгу реєстрації договорів оренди землі.
Тимчасовим порядком  була передбачена процедура реєстрації договорів оренди землі.

Наказ від 02 липня 2003 року № 174 «Про затвердження Тимчасового  порядку ведення державного реєстру земель» втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 408 (z244-12) від 07 липня 2012 року, з 20 серпня 2012 року.

Отже договір оренди землі між ОСОБА_4 і. та ЗАСТ «Надія»., укладений 04 червня 2007 року, був зареєстрований 20 серпня 2007 року спеціальним органом – структурним підрозділом Центру ДЗК щодо ведення державного реєстру земель по відношенню до органів місцевого самоврядування у складі Держкомзему України.
Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» адміністратор державного земельного кадастру і в своїй діяльності на час реєстрації договору оренди землі № 58 від 04 червня 2007 року керувалось положеннями Тимчасового порядку, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02 липня № 174, в тому числі і щодо реєстрації договорів оренди землі, на підставі п.3.2 Порядку, а також Інструкцією, затвердженою наказом ДержавногокоКомітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року. 

Доводи позивача про те, що договір оренди землі,  укладений 04 червня 2007 року між ОСОБА_3 та 
ЗАСТ "Надія", не пройшов державної реєстрації, та мав бути зареєстрований виключно в сільській раді, є  помилковим.

Посилання позивача та його представника на постанову Вищого адміністративного Ссуду Україхни від 20 квітня 2010 року у справі № К-8025/09, якию визнано окремі положення Інструкції в тому числі п.3.2. протиправними та скасовані, не спростовують висновку суду першої інстанції, оскільки реєстрація договору оренди землі органом місцевого самоврядування могла мати місце відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 і не виключала реєстрацію договору оренди землі структурним підрозділом Центру ДЗК.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року у справі № 1-7/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правововго акта в часті треба розуміти так, що вони починається з моменту набранния цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Укладений між ОСОБА_3 та ЗАСТ «Надія» договір оренди землі зареєстрований 20 серпня 2007 року спеціальним уповноваженим суб`єктом - Кіровоградским районним відділом КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України.
За таких обставин, доводи позову та апеляційної скарги про те, що реєстрація договору оренди земельної ділянки від 04 червня 2007 року не проведена відповідно до вимог закону, а отже договір є неукладеним, є помилковим та, таким, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.
Договір оренди землі від 04 червня 2007 року пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку відповідно до діючого на той час законодавства, набув чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з 20 серпня 2007 року, згідно  зі ст. ст. 210, 640 ЦК України  в редакції на час виникнення спірних правовідносин, а тому за змістом  ст. 9 Закону України «Про оренду землі»  саме з цього  часу породжує для сторін договору права та обов`язки.
Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком, зокрема у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справаі№ 395/188/17(провадження № 61-27475св18) у складі колегії колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду; у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 395/1452/16-ц (провадження № 61-29253св18) Верховного Суду у складі у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
       Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
В межах  вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення чуду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, не встановлено. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
       Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись, п. 1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Назаренка Юрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення  Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07 листопада 2019 року,залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України. 

Повний текст постанови буде складено 14 лютого 2020 року.

Головуюча суддя                   Л. В. Суровицька

Судді                 Т. М. Авраменко

                В. В. Черненко