ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2002/18  Номер провадження 22-ц/814/303/20	Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Триголова В.М.,
суддів: Дорош А.І., Панченка О.О., 
при секретарі: Ачкасовій О.Н.,
розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 19 листопада 2019 року
у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язання,-

В С Т А Н О В И Л А :

       У листопаді 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , у якому просив тимчасово обмежити її у праві виїзду за межі України, у зв`язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду.
       Подання обгрунтоване тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження № 59808467 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгова група «Інтерпап» боргу на суму 4 715 501,00 грн. З метою виконання рішення суду, приватним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за останнім відомим місцем мешкання боржника та адресою, що вказана у виконавчому документі, проте, боржник за цими адресами не проживає, а тому перевірити майновий стан неможливо. Право власності на рухоме майно за боржником не зареєстровано, відомості про інше майно відсутні. Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 періодично перетинає державний кордон України. Рішення суду є не виконаним, а тому просив тимчасово (до виконання зобов`язань за рішенням суду) обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2019 рокуподання задоволено.
Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження № 59808467 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «Інтерпап» шкоди у розмірі 4715501 грн., до виконання зобов`язання.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання приватного виконавця. Вважає, що ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права.
       У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що державним виконавцем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань за рішенням суду, зокрема, не надано доказів вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів до виконавця.
       У відзиві на апеляційну скаргу стягувач ТОВ «Торгова група «Інтерпап» просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 19.11.2019 року без змін, з огляду на те, що доводи скарги не заслуговують на увагу, так як боржник протягом тривалого часу ухиляється від виконання судового рішення (понад 5 місяців), доводи про неотримання копії постанови про відкриття провадження також не заслуговують на увагу, так як відповідне рекомендоване поштове повідомлення було особисто вручене ОСОБА_1 відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича перебуває виконавче провадження № 59808467 щодо примусового виконання виконавчого листа № 552/2002/18 від 13.08.2019 року виданого Київським районним судом м.Полтави на виконання рішення цього суду від 22.04.2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Торгова група «Інтерпап» шкоди у розмірі 4 715 501,00 грн. 
Постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2019 року особисто отримана боржником 19 серпня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до даної постанови боржник повідомлена про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
З метою виконання рішення суду, приватним виконавцем перевірявся майновий стан боржника, направлялись запити щодо зареєстрованого за нею майна.
Згідно отриманих відповідей відомості щодо реєстрації за ОСОБА_1 земельних ділянок, великотоннажних, технологічних транспортних засобів чи інших транспортних засобів – відсутні. Серед власників пакетів голосуючих акцій акціонерних товариств – відсутня.
За повідомленням Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України інформація щодо отримання боржником соціальних виплат, доходів – відсутня.
Відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 30.09.2019 року, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але з 05.12.2018 року знята з реєстраційного обліку та відомості щодо її подальшої реєстрації місця проживання чи перебування відсутні. 
Приватним виконавцем неодноразово на адресу АДРЕСА_1 та на адресу АДРЕСА_2 (адреса зазначена у виконавчому листі) направлялись вимоги- виклики боржнику.
Також, приватним виконавцем неодноразово здійснені виходи за місцем останнього відомого місця мешкання боржника , а саме АДРЕСА_1 та за адресою АДРЕСА_2 з метою перевірки майнового стану боржника, але боржник за вказаними адресами не мешкає, про що були складені відповідні акти приватного виконавця.
Відповідно до інформації, наданої Державною прикордонною службою України, ОСОБА_1 перетинає державний кордом України.
Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язання.
       Згідно ст. 441 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.  Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.  Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.  Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Згідно п.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Враховуючи, що судове рішення Київського районного суду м.Полтави від 22.04.2019 року боржником у виконавчому провадженні – ОСОБА_1 , тривалий час не виконується, беручи до уваги значний розмір боргу, при цьому положеннями ст. 441 ЦПК України чітко врегульовано порядок вирішення питання щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, суд першої інстанції вірно задовольнив подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на її необізнанність про наявність невиконаних зобов`язань та відкриття виконавчого провадження на увагу не заслуговують, оскільки як вбачається із матеріалів справи копію судового рішення Київського районного суду м.Полтави від 22.04.2019 року про стягнення з неї боргу, ОСОБА_1 отримала 11.05.2019 року (т.2 а.с. 135), після оскарження рішення районного суду ОСОБА_1 також особисто отримала копію постанови апеляційної інстанції (т.2 а.с. 247), що свідчить про те, що остання знала про зміст судових рішень та обов`язок їх виконання.
Також необгрунтованими є доводи щодо неможливості отримання копії постанови про відкриття апеляційного провадження за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку із зняттям ОСОБА_1 з реєстрації за вказаною адресою у 2018 році. Так, як вбачається з матеріалів справи поштове повідомлення приватним виконавцем з постановою про відкриття виконавчого провадження направлялось ОСОБА_1 за адресою, вказаною у виконавчому листі, зокрема, АДРЕСА_2 . (т.3 а.с. 75-77)
Колегія суддів критично оцінює доводи представника апелянта стосовно часткової сплати ОСОБА_1 боргу, що на його думку свідчить про належне виконання нею грошового зобов`язання, так як і представник боржника і представник стягувача підтвердили в суді апеляційної інстанції, що часткове погашення заборгованості ОСОБА_1 відбулося за рахунок стягнення державним виконавцем коштів з арештованих рахунків боржника. 
Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.
Керуючись ст.ст. ст. 367, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, колегія суддів,-        
                               П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 19 листопада 2019 року– залишити без змін.        
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                В.М. Триголов
       
Судді:                                                         А.І. Дорош

                                                               О.О. Панченко