Єдиний унікальний номер 219/7025/19 
Номер провадження 22-ц/804/528/20        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
4 лютого 2020  року                                                                                                                      м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Агєєва О.В., Мірути О.А.,
за участю секретаря судового засідання Цимбала Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 9 грудня 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Погрібної Н.М. в місті Бахмуті Донецької області,  в справі номер 219/7025/19 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
  
В С Т А Н О В И В:

В червні 2019 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернулось АТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.05.2011 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір б/н, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 1300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.  
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. 
Станом на дату його смерті заборгованість позичальника перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 05.05.2011 року становила 7231,73 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 490,00 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 6741,73 грн, яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – спадкоємців померлого ОСОБА_4 . 
Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 9 грудня 2019 року в задоволені позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця – відмовлено.
Із вказаним заочним рішенням не погодився позивач АТ КБ «Приватбанк», подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 9 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням процесуального та матеріального права.
Зазначив, що оскільки відповідачі до суду не з`явились, заперечень чи відзиву на позов не надали, не навели доказів, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця, отже, на них лежить обов`язок щодо відшкодування боргу спадкодавця.
Вважає, що відповідачі прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого, оскільки не відмовлялись від спадщини в передбачені цивільним законодавством строки.
Відзив від відповідачів в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. 
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, отримавши 24 січня 2020 року судову повістку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 148).
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, отримавши 31 січня 2020 року судові повістки, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 141, 142, 143).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 05.05.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 8).
З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 31.01.2018 року заборгованість ОСОБА_4 перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 05.05.2011 року становить 7231,73 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 490,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом – 6741,73 грн (а.с. 5-7).
З претензії кредитора від 26.10.2017 року вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» зверталось до Другої бахмутської нотаріальної контори про надання інформації щодо спадкової справи померлого ОСОБА_4 , включення кредиторських вимог в спадкову масу та повідомлення спадкоємців про наявність заборгованості перед банком (а.с. 42).
Відповідно до листів-претензій від 11.04.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звертався до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогами про погашення заборгованості після померлого ОСОБА_4 в розмірі 7231,73 грн (а.с. 44, 45, 46).
Інформацією наданою Часів-Ярською державною нотаріальною конторою №585/0116 від 04.12.2019 року та №23/01-16 від 27.01.2020 року повідомлено, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом на 04 грудня 2019 року Часів-Ярською державною нотаріальною конторою 28.12.2017 року було заведено спадкову справу №135/2017 року згідно претензії кредитора – ПАТ КБ ПриватБанк від 26.10.2017 року, заяв про прийняття спадщини подано не було, заповітів від імені померлого посвідчено не було, свідоцтв про право на спадщину видано не було, відомостей щодо видачі свідоцтва про право на спадщину в справі немає (а.с. 92, 136).
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з необґрунтованості заявлених позовних вимог. 
Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи і вимогам закону. 
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.
Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Отже, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Судом встановлено, що 05.05.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку
Станом на 31.01.2018 року заборгованість ОСОБА_4 перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 05.05.2011 року становить 7231,73 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 490,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом – 6741,73 грн.
З інформаційної довідки за Спадкового реєстру №58587954 від 04.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 99).
На претензію кредитора – ПАТ КБ «ПриватБанк» Часів-Ярська держана нотаріальна контора повідомила позивача, що спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено по претензії ПАТ КБ «Приватбанк».
11.04.2019 року АТ КБ «Приватбанк» направив відповідачам листи-претензії з вимогами щодо погашення боргу після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Звертаючись з позовом до суду, позивач послався на те, що відповідачі були зареєстровані разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті.
Проте, обґрунтовуючи позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», не зазначив та не надав доказів про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості. 
Відповідно до листа Часів-Ярської державної нотаріальної контори від 27.01.2020 року , після смерті ОСОБА_4 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ), заведено спадкову справу №135/2017 за претензією кредитора – АТ КБ «Приватбанк». Інших заяв про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину в справі немає (а.с. 136).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за параметрами запиту за повним спів паданням вбачається, що відомості про зареєстроване майно за спадкодавцем ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , відсутні (а.с. 145).
Інших будь-яких доказів наявності належного спадкодавцю ОСОБА_4 будь-якого рухомого чи нерухомого майна суду не надано.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів, що момент відкриття спадщини померлому ОСОБА_4   належало  майно, що мало бути успадковане, а відповідачі, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, за правилами частини третьої статті 1268 ЦК України прийняли спадщину.   
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачами не надано доказів, що розмір спадкового майна є меншим, ніж заборгованість спадкодавця та на них лежить обов`язок щодо відшкодування боргу спадкодавця є безпідставними, оскільки суд, дотримуючись принципу диспозитивності, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, що позбавляє його за власною ініціативою збирати докази. Обов`язок доведення обставин на які особа посилається, як на підставу своїх вимог, покладається саме на цю особу. 
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. 
Доводи апеляційної скарги необґрунтовані, тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Крім того, згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати відповідача по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають. 

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 9 грудня 2019 року – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 4 лютого 2020 року.

Суддя: