УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/2619/19
Провадження № 22-ц/4820/154/20
Категорія: 54

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.
          секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/2619/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року (повне судове рішення складено 28 жовтня 2019 року, суддя Вдовичинський А.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначав, що постановою апеляційного суду Хмельницької області від 10 січня 2019 року його було поновлено на посаді страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець – Подільського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області. Однак, відповідачем не було виконано судове рішення щодо поновлення його на посаді і всі подальші дії відповідача відносно нього є незаконними.
Так, ОСОБА_1 вказує, що згідно наказу від 16.01.2019 року №09-к був виведений поза штат ще з 11.01.2019 року, тобто до винесення наказу, хоча в законодавстві відсутнє поняття як «виведення працівника поза штат». Також, Посадова інструкція страхового експерта відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці не відповідає вимогам ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування», п.п.4.1.,4.2. Положення про службу страхових експертів з охорони праці, профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Класифікатора професій ДК 003:2010 «Страховий експерт з охорони праці» код КП 2412.2. А призначений йому посадовий оклад в розмірі 4550 грн. не відповідав вимогам чинного законодавства та будучи на час звільнення поза штатом, на нього не могло розповсюджуватись при наступному звільненні така підстава, як «звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників».
Тому позивач просив суд скасувати накази управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 16.01.2019 року №09-к «Про виведення поза штат ОСОБА_1 »; від 17.01.2019 року №10-к «Про попередження ОСОБА_1 про зміни в організації виробництва і праці та майбутнє звільнення»; від 21.03.2019 року №67-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновити його на посаді страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області і стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, допустивши до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції також неповно з`ясував обставини справи, не дослідив наявні в матеріалах справи докази, у зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про добровільне виконання відповідачем постанови Хмельницького апеляційного суду від 10 січня 2019 року щодо поновлення його на посаді страхового експерта з охорони праці. Апелянт зазначає, що суд у порушення вимог п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №6 не з`ясував, чи дійсно на підприємстві відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників, оскільки згідно штатного розпису, затвердженого начальником управління 21.01.2019 року навпаки відбулось збільшення штатних посад із 10 до 11.
Апелянт вважає оспорювані ним накази відповідача про виведення його посади поза штат та попередження про зміни в організації виробництва і праці і майбутнє звільнення незаконними та такими, що суперечать нормам трудового законодавства, оскільки винесені відповідачем з метою уникнення виконання рішення про поновлення позивача на роботі. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що суд залишив поза увагою той факт, що на момент звільнення з посади позивач був виведений поза штат, а тому його не може бути звільнено з підстав скороченням штату працівників. Зважаючи на викладене, апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області погоджується із висновками суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Так, відповідач вважає апеляційну скаргу позивача необґрунтованою, оскільки після поновлення ОСОБА_1 на роботі відповідач провів нову процедуру його звільнення та, дотримуючись вимог трудового законодавства, запропонував йому посади, вакантні на час його поточного вивільнення, в тому числі посади страхового експерта з охорони праці Летичівського та Деражнянського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, від яких останній відмовився, що стало підставою для його звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та просить її задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить оскаржуване судове рішення залишити без змін. 
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи та представника учасника справи, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.
Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вірно виходив з того, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.01.2019 року по справі №676/590/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди визнано незаконним та скасовано наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області №432-к від 19.12.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області; стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 96303,97 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з якого підлягали утриманню податки та інші обов`язкові платежі, а також 3000 грн. відшкодування моральної шкоди; стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 1057,80 грн. понесених судових витрат; стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області 4873,80 грн. судових витрат в дохід держави.
Наказом №02-к від 10.01.2019 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду з 27 грудня 2017 року та у зв`язку з відсутністю посади страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення управління та введенням в дію з 01.01.2018 року нових штатних розписів по управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області наказано начальнику відділу по роботі з персоналом запропонувати ОСОБА_1 посаду страхового експерта з охорони праці в Летичівському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області з 17.01.2019 року (а.с. 39).
11.01.2019 року відповідачем направлено позивачу лист за №63-05 з проханням з`явитись 17.01.2019 року в управління виконавчої Фонду для ознайомлення з наказом про поновлення та внесення відповідних записів в трудову книжку (а.с. 11).
Наказом начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 16.01.2019 року №09-к виведено з 11.01.2019 року поза штат Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду в Хмельницькій області страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду Лазарюка О.С. із збереженням за ним посадового окладу в розмірі 4550 грн. та щомісячної надбавки за вислугу років у розмірі 20% (а.с. 42).
Наказом начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 17.01.2019 року №10-к попереджено ОСОБА_1 , страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про звільнення у зв`язку із скороченням штату (а.с. 45).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 17.01.2019 року ОСОБА_1 відмовився підписувати та отримувати наказ від 10.01.2019 року №02-к від 10.01.2019 року та пропозиції про роботу від 17.01.2019 року №80-02, що підтверджується Актом від 17.01.2019 року (а.с. 40).
І відповідачем 17.01.2019 року за №89-05 на адресу позивача цінним листом з описом направлено копію наказів управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області від 10.01.2019 року №02-к «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », від 16.01.2019 року №09-к «Про виведення поза штат ОСОБА_1 »; від 17.01.2019 року №10-к «Про попередження ОСОБА_1 про зміни в організації виробництва і праці та майбутнє звільнення»; Попередження про зміни в організації виробництва і праці та майбутнє звільнення, в якому пропонувалося ОСОБА_1 посади страхового експерта з охорони праці в Летичівському або Деражнянському відділеннях управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області (а.с. 43, 44).
Також, 21.03.2019 року ОСОБА_1 повторно було запропоновано роботу на посадах страхового експерта з охорони праці Летичівського та Деражнянського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, однак останній відмовився від запропонованих посад, що підтверджується Пропозиціями від 21.03.2019 року та Актами від 21.03.2019 року (а.с.47, 47 зворот, 48, 48 зворот).
Наказом начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області за №67-к від 21.03.2019 року ОСОБА_1 звільнено з 22.03.2019 року з посади страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку із скороченням штату (а.с. 18).
Встановивши, що у відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці, а саме скорочення чисельності штату працівників; ОСОБА_1 попереджався про наступне вивільнення за два місяці з дати його попередження; з моменту попередження про наступне вивільнення та до дати звільнення позивачу пропонувались усі вакантні посади, що були в установі і відповідали його кваліфікації, в тому числі посади страхового експерта з охорони праці Летичівського та Деражнянського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Хмельницькій області та від яких позивач відмовився, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем не порушено вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги останнього є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення (п. 19 пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9).
Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не була виконана постанова Хмельницького апеляційного суду від 10 січня 2019 року щодо оновлення його на посаді страхового експерта з охорони праці є такими, що не заслуговують на увагу, адже суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що зазначене судове рішення було виконано відповідачем добровільно.
Так, постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.01.2019 року по справі № 676/590/18 поновлено ОСОБА_1 на посаді страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 96303,97 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з якого підлягали утриманню податки та інші обов`язкові платежі, а також 3000 грн. відшкодування моральної шкоди (а.с. 6-9).
І наказом №02-к від 10.01.2019 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді страхового експерта з охорони праці відділу профілактики виробничого травматизму та охорони праці Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду з 27 грудня 2017 року (а.с. 39).
Встановлено, що ОСОБА_1 фактично приступив до роботи з 21 січня 2019 року, що підтверджується витягом з Табелю використання робочого часу працівників Кам`янець-Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області за січень (01-31) 2019 року (а.с. 92), йому було виділено робоче місце у відділенні та надано посадову інструкцію, що затверджена 16.01.2019 року начальником обласного управління Фонду.
Посилання в апеляційній скарзі про те, що в наданій ОСОБА_1 посадовій інструкції не враховані вимоги ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п. п. 4.1., 4.2. Положення про службу страхових експертів з охорони праці, профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Класифікатора професій на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 звільнено з роботи за ініціативою роботодавця без наявності встановлених п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підстав - за відсутності змін в організації виробництва та праці, які б супроводжувались скороченням чисельності та штату працівників спростовуються встановленими судом першої інстанції під час розгляду справи обставинами і дослідженими доказами, зокрема постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 року №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України», наказом №576 від 23.10.2017 року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Хмельницькій області», відповідно до якого затверджено граничну чисельність працівників управління та його відділень у кількості 140 штатних одиниць; штатним розписом Кам`янець – Подільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Хмельницькій області з 01.01.2018 року, відповідно до якого відсутній у відділенні відділ профілактики виробничого травматизму та охорони праці, а наявна лише одна посада страхового експерта з охорони праці (а.с. 60 – 62).
Аргументи позивача, що після повторного поновлення його на посаді ніяких змін в організації виробництва і праці на підприємстві не відбулося не спростовують законність звільнення ОСОБА_1 , оскільки відповідач продовжував виконувати наказ №576 від 23.10.2017 року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Хмельницькій області».
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем незаконно видано наказ щодо виведення поза штат, не внесення відповідного запису в трудову книжку, судова колегія вважає їх такими, що не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення в оскаржуваній частині, оскільки після поновлення ОСОБА_1 на роботі відповідач провів нову процедуру його звільнення та, дотримуючись вимог трудового законодавства, запропонував йому посади, вакантні на час його поточного вивільнення, від яких останній відмовився, що стало підставою для його звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Посилання ОСОБА_1 на те, що він був поновлений на посаді, яка на час поновлення не існувала, оскільки не була внесена до штатного розпису, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це не вплинуло на виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 10 січня 2019 року про поновлення позивача на посаді та не спростовує висновку суду першої інстанції в частині дотримання відповідачем вимог чинного законодавства під час звільнення позивача 21.03.2019 року за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗПП України.
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 17 лютого 2020 року.

Судді                                                А.П. Корніюк
                                                       І.В. П`єнта
                                                       О.І.Талалай