РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року
м. Рівне

Справа № 559/1871/17
Провадження № 22-ц/4815/102/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого Ковальчук Н. М.        
суддів: Бондаренко Н. В., Шимківа С. С., 
секретар судового засідання – Ковальчук Л. В.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 , 
третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору – приватний нотаріус
  Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області
Моісеєва Алла Володимирівна

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником – адвокатом Мацеєм Анатолієм Михайловичем на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року у складі судді Ральця Р. В., постановлену в м. Дубно Рівненської області о 14 годині 38 хвилин, повний текст ухвали складено 12 листопада 2019 року, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору – приватний нотаріус Млинівського районного нотаріального округу  Рівненської області  Моісеєва Алла Володимирівна,  про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що неявка позивача та її представника в судове засідання, призначене на 12 листопада 2019 року є повторною неявкою та причину, на яку покликаються в заяві про відкладення розгляду справи, суд визнає неповажною, що в силу ч. 3 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, представник ОСОБА_1 – адвокат Мацей А.М. оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі доводить, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що мала місце повторна неявка позивача без поважних. Пояснює, що позивач ОСОБА_1 04.07.2019р. та 12.11.2019р. перебувала за кордом, а тому фізично не могла отримувати судові повістки. Додає, що він як представник позивача надсилав суду заяви про відкладення розгляду справи, оскільки був задіяний в інших судових справах в інших судах України, про що ним було повідомлено суд. Наголошує на тому, що зайнятість адвоката в іншому судовому процесі є поважною причиною для відкладення слухання справи згідно з практикою Європейського суду з прав людини. Просить скасувати ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції до скасування із направленням справи для продовження розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадження Дубенського міськрайонного суду Рівненської області тривалий час перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору – приватний нотаріус Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісеєва Алла Володимирівна,  про визнання заповіту недійсним.

Після відкриття провадження у справі 11 вересня 2017 року справа неодноразово призначалася до слухання, в ході її розгляду допитувалися свідки, досліджувалися документальні докази, а ухвала про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів переглядалася в апеляційному порядку.

Матеріали справи свідчать, що справа була призначена до розгляду на 04 червня 2019 року, проте у зв`язку з перебуванням судді на навчальних курсах перенесена на 04 липня 2019 року.

В судове засідання 04 липня 2019 року позивачка та її представник не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується підписом уповноваженої особи позивача та особистим підписом адвоката на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с.152, 154). Представник позивача адвокат Мацей А. М. надіслав суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в судовому процесі в Луцькому міськрайонному суді Волинської області в якості захисника обвинуваченого, про що надав у якості доказу копію судової повістки (а.с. 149, 150).

У зв`язку з неявкою позивача та представника позивача слухання справи перенесено на 12 листопада 2019 року, про що повідомлено сторін письмово. Рекомендоване повідомленнях про вручення поштового відправлення – судової повістки про слухання справи 12.11.2019 року о 13:00 годині – отримане уповноваженою особою позивача та повернулося без вручення адвокату Мацею А.М.. При цьому, останній надіслав до суду заяву від 12.11.2019р. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він задіяний цього дня в інших судових процесах, на підтвердження чого надав копію повістки про виклик до Луцького міськрайонного суду Волинської області та копію ухвали Господарського суду Рівненської області про відкладення розгляду справи за позовом ТзОВ «Козинагропромтехніка» до ПАТ «Рівнеобленерго» про скасування оперативно-господарської санкції (а.с. 159-167).

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України,  у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Апеляційний суд, проаналізувавши обставини справи щодо відкладення слухання справи, приходить до переконання, що місцевий суд помилково розцінив причини неявки сторони позивача як неповажні.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. 

Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Наявні в матеріалах справи докази безспірно вказують на те, що представник позивача вживав усіх заходів, щоб вчасно та належним чином повідомити суд про свою неявку і її причини, поважність яких підтверджена необхідними доказами, про які вказано вище. Процесуальна поведінка позивача та його добросовісне виконання своїх процесуальних обов`язків свідчить про те, що він не втратив інтересу до справи.

Окрім цього, у даній справі почався судовий розгляд, надавалися пояснення учасниками, допитувалися свідки, досліджувалися документальні докази, заявлялося клопотання про забезпечення доказів, що, на думку апеляційного суду, давало можливість для розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. 

Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши позивача права на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини у справі Bartaia v. Georgia,  no. 10978/06 § 38, ECHR 2018-V дійшов до висновку про те, що участь адвоката в іншому слуханні є вагомою підставою для відкладення розгляду справи, оскільки відмова у такому відкладенні є порушенням статті 6 Європейської конвенції з прав людини  та порушує право особи на справедливий суд.

За наведених обставин, апеляційний суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з порушенням норм процесуального права, які діяли на момент її винесення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала – до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1. ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником – адвокатом Мацеєм Анатолієм Михайловичем, задовольнити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 листопада 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа,  яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору – приватний нотаріус  Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області Моісеєва Алла Володимирівна, про визнання заповіту недійсним, направити до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 січня 2020 року.

Головуючий                                                                Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                        Бондаренко Н. В.
                                       
                                               Шимків С. С.