ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року	Львів	Справа № 140/2227/19 пров. № 857/13102/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Довгої О.І., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року (ухвалене головуючим – суддею Волдінер Ф.А. у м. Луцьку) у справі № 140/2227/19 за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,
                                                       ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 26.04.2019 № 000834-40 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що на підставі наказу від 26.10.2018 № 3851 «Про проведення фактичної перевірки» посадовими особами відповідача 29.10.2018 здійснено вихід на перевірку кафе «Доміно», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 В. До перевірки було залучено працівників поліції, якими складено протокол про адміністративне правопорушення ГП № 021245 від 29.10.2018 за фактом продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі. Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради, розглянувши матеріали адміністративної справи складені ГУ НП у Волинській області (протокол № 021245 від 29.10.2018), 14.12.2018 постановою № 1413 постановила справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 156 відповідно до пункту 1 статті 248, статті 280, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 140/2181/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року у справі № 140/2181/18 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Волинській області №3851 від 26 жовтня 2018 року «Про проведення фактичної перевірки».
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 26.04.2019 №000834-40 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800, 00 грн.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що спірне рішення про стягнення фінансових санкцій прийняте виключно на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 29.10.2018 серії № 021245, яким встановлено продаж гр. ОСОБА_2 слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років. Разом з цим 14.12.2018 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради розглянуто матеріали адміністративного правопорушення стосовно гр. ОСОБА_3 та прийнято постанову № 1413, якою справу закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 156 КУпАП відповідно до пункту 1 статті 248, статті 280, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП. Відтак, зазначеним рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради встановлено відсутність події й складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно продавця кафе «Доміно» щодо реалізації слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку. Додатково суд першої інстанції зазначив, що перевірка позивача була проведена безпідставно на підставі протиправного наказу, про що вказав Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 10.04.2019 у справі № 140/2181/18.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що встановлено порушення вимог позивачем ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями), а саме продаж алкогольних напоїв (пива) особі, яка не досягла 18 років. Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення № 021245 від 29.10.2018.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що відповідно до наказу про проведення перевірки від 26.10.2018 № 3851 «Про проведення фактичної перевірки» посадовими особами ГУ ДФС у Волинській здійснено вихід на перевірку кафе «Доміно», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 В, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 . 
На виклик головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Волинській області того ж дня в кафе прибули працівники Луцького відділу поліції за фактом продажу алкоголю особам, які являються неповнолітніми (а.с. 37).
29.10.2018 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення № 021245 щодо продавця кафе «Доміно» за продаж пива неповнолітній особі.
14.12.2019 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради, розглянувши матеріали адміністративної справи по протоколу № 021245 від 29.10.2018, винесла постанову № 1413, якою справу закрила за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого статті 156 КУпАП.
10.04.2019 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 140/2181/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 у справі № 140/2181/18 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Волинській області № 3851 від 26.10.2018 «Про проведення фактичної перевірки» (а.с. 23-25).
26.04.2019 ГУ ДФС у Волинській області винесло рішення про застосування фінансових санкцій № 000834-40, згідно якого на підставі матеріалів Луцького відділення поліції ГУ НП у Волинській області від 05.11.2018 № 19135/10 накладено штраф в розмірі 6800,00 грн. (а.с. 22).
08.05.2019 позивачем було направлено Державній фіскальній службі України скаргу на вказаневище рішення (а.с. 26).
04.07.2019 ДФС України залишило скаргу позивача без задоволення, а рішення ГУ ДФС у Волинській області від 26.04.2019 № 000834 – без змін (а.с. 28).
Позивач вважаючи прийняте рішення про застосування фінансових санкцій протиправним звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини у справі регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
За правилами ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.
Згідно з частиною 4 цієї статті продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.
Слід зазначити, ця вимога має спонукати суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію.
Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.
З аналізу наведених норм слідує, що суб`єкти господарювання, які реалізують самостійно або через найманих працівників пиво особам, які не досягли 18 років, повинні нести відповідальність, передбачену приписами ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок № 790).
Так, п. 5 Порядку № 790 визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Як було встановлено судом, фактичною підставою для прийняття оскаржуваного рішення був протокол про адміністративне правопорушення від 29.10.2018 серії № 021245, яким встановлено продаж гр. ОСОБА_2 слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років.
Натомість, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 14.12.2018 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради розглянуто матеріали адміністративного правопорушення стосовно гр. ОСОБА_3 та прийнято постанову № 1413, якою справу закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 156 КУпАП відповідно до пункту 1 статті 248, статті 280, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відсутність складу правопорушення в діях продавця (працівника позивача), а саме об`єктивної сторони - не доведення факту вчинення протиправного діяння працівником позивача в магазині підприємця, скасування постанови про адміністративне правопорушення відносно цієї особи, виключає склад правопорушень, інкримінованих позивачу у цій справі, передбачених ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та свідчить про безпідставність застосування до нього штрафних санкцій спірними рішенням.
При цьому, колегія суддів також враховує, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного суду, про що останнім зазначається, зокрема у постановах від 20.11.2018 у справах № 820/5494/16, № 823/487/16 та від 27.11.2018 у справах № 822/1349/16, № 826/25816/15.
Більше того, як згадувалось вище, 10.04.2019 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 140/2181/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказу апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 у справі № 140/2181/18 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Волинській області № 3851 від 26.10.2018 «Про проведення фактичної перевірки».
У свою чергу, колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ч. 4, 6 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом апеляційної інстанції з системного аналізу законодавчих положень та обставин справи встановлено, що в такому випадку були відсутні підстави для проведення фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Волинській перевірки кафе «Доміно», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 В, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , тобто і відсутні будь - які наслідки за результатом такої перевірки, оскільки є судове рішення котре набрало законної, яким визнано протиправним та скасовано повністю наказ Головного управління ДФС у Волинській області № 3851 від 26.10.2018 «Про проведення фактичної перевірки».
Таким чином, колегія суддів зазначає, що висновки відповідача щодо продажу тютюнових виробів особі, що не досягла 18 років, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Інших порушень ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідачем не наведено, а судом першої та апеляційної інстанції не встановлено, а тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволені позовні вимоги
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 140/2227/19 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Р. М. Шавель