ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 27 лютого 2020 р. року	Справа № 520/7551/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" - адвоката Калугіна Олега Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 520/7551/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна"
до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради
треті особи Харківська міська рада, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області
про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Фортуна", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради № 76 від 21.02.2019, яким скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.06.2015 р. № ХК 083151770535 та реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 21.08.2015 р. № ХК 143152240059 по об`єкт "Реконструкція нежитлових виробничих будівель літ. "А-1", "В-2", "Г-1" та "Д-1" розташованих по вул. Котлова, 101 у м. Харкові".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 520/7551/19 позовні вимоги задоволено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2020 року апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради залишено без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року по справі № 520/7551/19 залишено без змін.
До суду апеляційної інстанції 17.02.2020 року від представника ТОВ "Фортуна" - адвоката Калугіна Олега Юрійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в частині вирішення питання про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Приписами ч. 4, 5 ст. 143 КАС України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому ч. 3 цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному   ст. 252   цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання про відшкодування судових витрат підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).
Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).
З аналізу положень ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Колегія суддів зазначає, що 27.01.2020 р. позивачем до суду апеляційної інстанції поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу орієнтовно у розмірі 8000,00 грн. та міститься посилання на те, що докази на підтвердження остаточного розміру цих вимог, будуть подані протягом п`яти після ухвалення рішення суду у цій справі.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 7 ст. 139 КАС України).
Відповідно ч. 3, 4 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Колегія суддів зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене 11.02.2020 р., позивачем заявлене клопотання про стягнення витрат на правову допомогу та 17.02.2020 р. (протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі) надані до суду апеляційної інстанції докази на підтвердження понесених витрат.
Так, на підтвердження понесених витрат позивачем в суді апеляційної інстанції надані копії: додаткової угоди № 1 від 30.12.2019 р. до договору про надання юридичних послуг та правової (правничої) допомоги від 02.01.2019 р.; ордеру на представництво інтересів адвокатом; завдання № 12 від 25.01.2020 р. до договору про надання юридичних послуг та правової (правничої) допомоги № б/н від 02.01.2019 р.; акту приймання-передачі виконаних робіт № 4/20 від 14.02.2020 р.
Також, 21.02.2020 р. позивачем надано копію платіжного доручення № 1941 від 20.02.2020 р. та копію виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ "Приватбанк".
Зі змісту акту приймання-передачі виконаних робіт № 4/20 від 14.02.2020 р. вбачається (п. 2), що згідно п. 4.1. Договору № б/н від 02.01.2019 р. Сторони домовилися, що гонорар Адвоката складає фіксовану суму - 8000,00 грн., та включає в себе увесь спектр правничої допомоги з представництва Клієнта у суді апеляційної інстанції по справі 520/7551/19 (аналіз фактичного та нормативно-правового обґрунтування апеляційної скарги; підготовка, оформлення та подача вмотивованого відзиву на скаргу від 27.01.2020 р. із врахуванням сучасної судової практики; підготовка та подання клопотання від 27.01.2020 р. щодо залучення рішення ГСХО від 26.12.2019 р. по справі № 9922/3130/19; поштові витрати та витрати на участь у судових засіданнях із наданням додаткових пояснень - 11.02.2020 р. особисто).
Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів зазначає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи є документально підтвердженими та пов`язаними з розглядом цієї справи. Клопотання (заяви) про неспівмірність понесених витрат від відповідача у справі до суду апеляційної інстанції не надходило.
У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, які понесені позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 8000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 520/7551/19 - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" (код ЄДРПОУ 32778133) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень) 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Бартош Н.С.	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Григоров А.М.    Подобайло З.Г.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  02.03.2020 року