ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/761/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ О.   В. - головуючий, Волковицька Н.   О., Могил   С.   К.,
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М.   В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2019 (головуючий суддя Чередко А. Є., судді Білецька Л. М., Коваль Л. А.) 
у справі № 904/761/18
за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 
до Приватного підприємства "Ромбус-Приват" 
тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Дніпровська міська рада
за участю Прокуратури Дніпропетровської області
про розірвання договору купівлі-продажу
(у судовому засіданні взяли участь представники: відповідача - Ковальчук Н.   В., прокуратури - Мельник-Баріцька К.   І.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У лютому 2018 року Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - Департамент) подав до Господарського суду Дніпропетровської області позов, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 14.03.2018, наведено прохання розірвати договір купівлі-продажу від 16.08.2005 №   134/А, укладений між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради та Приватним підприємством "Ромбус-Приват" (далі - ПП "Ромбус-Приват"), посвідчений 16.08.2005 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.   М. та зареєстрований в реєстрі за № 5393.
2. Позовні вимоги аргументовано невиконанням відповідачем умов пункту 5.6 спірного договору з огляду на порушення вимог екологічної безпеки, техніки безпеки і незабезпечення заходів для недопущення сторонніх осіб на територію об`єкта незавершеного будівництва. Також зазначено про непоодинокі нещасні випадки на об`єкті незавершеного будівництва протягом 2014-2015 років, внаслідок яких загинуло 5 осіб (з них два неповнолітніх і одна малолітня дитина).
3. Окрім того, позивач стверджував, що зі зміною істотних обставин територіальна громада міста Дніпра значною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладанні цього договору.
4. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на виконання пункту 5.6. договору і вказував, що з 2011 року і по день подачі відзиву об`єкт незавершеного будівництва цілодобово охороняють охоронці, які виконують трудові обов`язки за укладеними трудовими договорами.
5. Стосовно загибелі людей на території об`єкта незавершеного будівництва відповідач стверджував, що за вказаними фактами не було встановлено причинно-наслідкового зв`язку між загибеллю людини та неналежною охороною об`єкта, як і не зафіксовано відсутності охорони на будівельному майданчику.
6. Наголошував відповідач і на відсутності доведення наявності шкоди, завданої істотним порушенням договору, що в силу положень статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виключає можливість розірвання договору.
Короткий зміст судових рішень
7. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018, позов задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу від 16.08.2005 №   134/А, укладений між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, далі - Департамент) та ПП "Ромбус-Приват", посвідчений 16.08.2005 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар   І.   М. та зареєстрований в реєстрі за № 5393, з урахуванням укладених договорів про зміни.
8. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що територіальна громада міста Дніпра замість отримання соціально-економічного позитивного результату отримала соціально-небезпечний об`єкт, який створює загрозу життю та здоров`ю людей і вже став причиною непоодиноких нещасних випадків. Основною причиною настання цих нещасних випадків, був безперешкодний доступ до будівельного майданчика об`єкта незавершеного будівництва, відсутність належної огорожі та охорони незавершеного будівництва. Суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази щодо забезпечення належної охорони об`єкта незавершеного будівництва не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки вирішальним для цієї справи є наявність нещасного випадку, а вжиті відповідачем заходи виявились неефективними.
9. Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, постанову обґрунтував незабезпеченням на території об`єкта незавершеного будівництва не менше двох цілодобових стаціонарних постів охорони, що є порушенням пункту 5.6 договору і в силу вимог пункту 5.7 договору є підставою для його розірвання.
10. Постановою Верховного Суду від 23.04.2019 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.
11. Направляючи справу на новий апеляційний розгляд, Верховний Суд зазначив, що всупереч положенням частини п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд апеляційної інстанції надав оцінку лише аргументам стосовно незабезпечення (забезпечення) відповідачем наявності на території об`єкта незавершеного будівництва не менше двох цілодобових стаціонарних постів охорони. 
12. Разом з тим, суд апеляційної інстанції жодної оцінки не надав аргументам учасників справи щодо наявності (відсутності) нещасних випадків на території об`єкта незавершеного будівництва та не надав відповідь, яким чином ці обставини свідчать про невиконання відповідачем обов`язків по забезпеченню не доступу на цей об`єкт; не з`ясував у повній мірі дії відповідача по забезпеченню (незабезпеченню) цілодобової охорони об`єкта через призму положень Кодексу законів про працю України щодо роботи змінами охоронців стосовно можливості здійснювати охорону об`єкта силами п`яти охоронців; не оцінив доводи відповідача про неможливість розірвання договору в силу положень статті 651 ЦК України з огляду на відсутність доведення наявності шкоди, завданої істотним порушенням договору, як і доводи про те, що сплата відповідачем грошової суми за об`єкт, виключає можливості настання шкоди для позивача.
13. Під час нового апеляційного розгляду справи, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
14. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, апеляційний господарський суд виходив з того, що: на час звернення позивача з цим позовом строк виконання відповідачем зобов`язання із завершення об`єкта будівництва ще не настав, отже відсутні підстави стверджувати про недосягнення територіальною громадою міста Дніпра соціально-економічного позитивного результату в результаті укладення спірного договору; позивач належними і допустимими доказами не довів порушення відповідачем пункту 5.6 спірного договору в частині забезпечення охорони території об`єкта незавершеного будівництва, а також в частині забезпечення вимог екологічної безпеки, техніки безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час будівництва і подальшого введення в експлуатацію об`єкта.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
15. Департамент подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2019, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 залишити в силі.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
16. Скаржник посилається на неналежне встановлення апеляційним господарським судом обставин справи, зокрема надання неналежної оцінки акту перевірки від 31.10.2016, інформації, що міститься в Інтернет-мережі стосовно безперешкодного доступу на територію об`єкта незавершеного будівництва, висновкам комісії позивача від 08.11.2016, матеріалам кримінального провадження №   12017040650000609, звіту від 23.07.2019 складеного за наслідками проведення екологічного аудиту недобудованої будівлі готелю "Парус", обставинам справи щодо неможливості забезпечення охорони об`єкта, яких розташований на земельній ділянці загальною площею 6,3760   га, силами чотирьох охоронців цілодобово сім днів на тиждень, обставинам справи щодо невиконання відповідачем вимог ДБН 2.2.1.-2003.
17. Скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів частини другої статті 651 ЦК України, статті 19 Закону України "Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва", статті 1, частини дев`ятої статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", а також порушення приписів частини третьої статті 86 ГПК України.
18. Скаржник зазначає, що постановою Верховного Суду від 23.04.2019 у цій справі скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018, а справу №   904/761/18 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тобто Верховний Суд не скасовував рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018, що свідчить про законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Позиція інших учасників справи, викладена у відзивах на касаційну скаргу
19. Відповідач подав відзив, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін.
20. Дніпровська міська рада подала відзив на касаційну скаргу, в якому підтримує доводи касаційної скарги позивача, просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2019, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 залишити в силі.
21. Прокуратура Дніпропетровської області подала відзив, у якому просить задовольнити касаційну скаргу Департаменту, скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2019, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 залишити в силі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
22. 16.08.2005 між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департамент) (продавець) та ПП "Ромбус-Приват" (покупець) у відповідності до положень Закону України "Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва", рішень Дніпропетровської міської ради від 18.06.2003 № 36/10 "Про затвердження умов приватизації об`єктів незавершеного будівництва", від 30.07.2003 №   44/11 "Про включення незавершеного будівництвом готельного комплексу "Парус" до Переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом конкурсу" та від 08.12.2004 № 29/22 "Про внесення змін до рішення міської ради від 30.07.2003 № 44/11 "Про включення незавершеного будівництвом готельного комплексу "Парус" до Переліку об`єктів, що підлягають приватизації шляхом конкурсу" укладено договір купівлі-продажу №   134/А (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого, продавець продає, а покупець купує незавершене будівництво готельного комплексу "Парус" загальною площею 40 808, 9 кв. м за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна В.   І. Леніна, 5, згідно з умовами, які визначені у вказаному договорі. Зазначений у цьому договорі об`єкт продано за 23 378 769,26 грн, у т.ч. ПДВ - 3   896   461,54   грн (пункт 1.6 договору).
23. Пунктом 5.4 договору визначено обов`язок покупця закінчити будівництво об`єкта за початковим призначенням або зі зміною профілю не пізніше 5 років з моменту укладення договору купівлі-продажу.
24. 11.03.2010 сторони договору уклали договір про зміни № 1, яким, зокрема, пункт 5.4 договору викладено у такій редакції: "Закінчити будівництво об`єкта за початковим призначенням або зі зміною профілю не пізніше 10 років з моменту укладення договору купівлі-продажу. Продовження терміну завершення будівництва вирішується міською радою".
25. 22.08.2013 сторони договору уклали договір про зміни № 2, яким пункт 5.4 викладено у такій редакції: "Закінчити будівництво об`єкта за початковим призначенням або зі зміною профілю до 16 серпня 2020 року. Продовження терміну завершення будівництва вирішується міською радою".
26. 18.06.2015 сторони договору уклали договір про зміни № 3, яким пункт 5.6 договору викладено у такій редакції: "Забезпечення вимог екологічної безпеки, техніки безпеки, охорони навколишнього середовища під час будівництва та подальшого введення в експлуатацію об`єкта. Забезпечення та наявності на території об`єкта незавершеного будівництва до моменту початку будівництва не менше двох, цілодобових стаціонарних, постів охорони. Забезпечення заходів для не допуску сторонніх осіб на територію об`єкта незавершеного будівництва".
27. Пунктом 5.7 договору сторони встановили, що у разі невиконання пунктів 5.3, 5.4, та 5.6 цих умов договір підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець повертає об`єкт оренди за актом приймання-передачі та відшкодовує територіальній громаді збитки, завдані невиконанням умов договору.
28. Листами від 04.09.2015, 09.04.2016, 20.09.2016, 31.10.2016 позивач вимагав від відповідача надати документи на підтвердження виконання умов договору та направити свого представника для здійснення обстеження об`єкта незавершеного будівництва на предмет виконання умов договору.
29.  Відповідач жодної відповіді на дані листи не надав, представника не направив.
30. 31.10.2016 робочою групою, створеною розпорядженням міського голови від 27.10.2016 № 815-р із змінами згідно розпорядження від 31.10.2016 №   820-р для перевірки виконання ПП "Ромбус-Приват" умов та вимог договору, було здійснено перевірку готельного комплексу "Парус", про що складено відповідний акт. 
31. З акта вбачається, що територія будівництва готельного комплексу «Парус» огороджена залізобетонною огорожею, на території комплексу присутні люди та розташовані господарські будівлі та тимчасові споруди. В акті зазначено, що оскільки на території відсутні люди в спеціальній формі охорони, то встановити виконання відповідачем пункту 5.6. договору (щодо цілодобових стаціонарних постів охорони) не виявилося можливим.
32. Прокуратурою Дніпропетровської області до матеріалів справи долучені матеріали кримінального провадження № 12017040650000609, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження 18.02.2017 на території недобудованої будівлі готельного комплексу «Парус» внаслідок нещасного випадку, що і було підставою для закриття цього кримінального провадження на підставі постанови СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.07.2017 про закриття кримінального провадження. 
33. В той-же час, з матеріалів кримінального провадження №   12017040650000609 вбачається, що обставини падіння та отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 18.02.2017 на території недобудованої будівлі готельного комплексу «Парус» встановлені слідчими органами зі слів самого ОСОБА_1 та окрім показань останнього нічим не підтверджуються.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
34. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
35. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
36. З урахуванням визначених меж розгляду справи судом касаційної інстанції, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про неправильну оцінку судом апеляційної інстанції доказів, наявних у справі, необхідність надання повторної оцінки доказам та повторного встановлення фактичних обставин справи.
Щодо суті касаційної скарги
37. Предметом позову у справі є розірвання договору купівлі-продажу від 16.08.2005 №   134/А з підстав невиконання відповідачем своїх зобов`язань, встановлених пунктом 5.6. договору, а також у зв`язку з істотною зміною обставин, у результаті чого територіальна громада міста Дніпра значною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладанні цього договору.
38. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, врахувавши приписи статті 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" (чинному на момент укладення договору), а також зміст договору, виходив з того, що основною соціально-економічною метою продажу незавершеного будівництва готельного комплексу "Парус" у широкому сенсі є усунення об`єкту незавершеного будівництва і створення на його основі (або на його місці) об`єкта інфраструктури, який повинен стати прикрасою міста Дніпро, створити нові робочі місця, забезпечити надходження податків та зборів до місцевого та державного бюджетів. Місцевий господарський суд зазначив, що відповідач не виконав умов договору, а територіальна громада міста Дніпра замість отримання соціально-економічного позитивного результату отримала соціально-небезпечний об`єкт, який створює загрозу життю та здоров`ю людей і вже став причиною непоодиноких нещасних випадків. Основною причиною настання цих нещасних випадків, був безперешкодний доступ до будівельного майданчика об`єкта незавершеного будівництва, відсутність належної огорожі та охорони незавершеного будівництва.
39. За змістом статті 19 Закону України "Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва" (чинному на момент укладення договору) обов`язковими умовами приватизації об`єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, зокрема є встановлення строку завершення будівництва об`єкта незавершеного будівництва; забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об`єкта приватизації. У разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об`єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору.
40. За приписами статей 525, 526 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
41. Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
42. Апеляційний господарський суд зазначив, що відповідно до пункту 5.4 договору строк закінчення будівництва об`єкта за початковим призначенням або зі зміною профілю встановлений сторонами до 16.08.2020, отже на час звернення позивача з цим позовом строк виконання відповідачем зобов`язання із завершення будівництва об`єкту ще не настав, метою укладення договору був продаж об`єкта незавершеного будівництва готельного комплексу «Парус» для завершення будівництва за початковим призначенням або зі зміною профілю, тобто при укладенні договору позивач розраховував одержати за продаж об`єкта незавершеного будівництва грошові кошти, одержання яких ним не оспорюється, а також усунути на території міста довгобудову та одержати на його основі (місці) новий об`єкт інфраструктури. Разом з тим, на момент звернення позивача з цим позовом, відсутні підстави стверджувати, що позивач не отримав того, на що розраховував при укладенні договору.
43. Щодо зазначення позивачем та судом першої інстанції про отримання територіальною громадою міста соціально-небезпечного об`єкту, який створює загрозу життю та здоров`ю людей і вже став причиною непоодиноких нещасних випадків, а також невиконання відповідачем умов пункту 5.6 договору щодо створення цілодобових стаціонарних постів охорони та забезпечення заходів для недопуску сторонніх осіб на територію об`єкта незавершеного будівництва, апеляційний господарський суд зазначив таке.
44. Так апеляційний господарський суд відхилив доводи позивача і висновки місцевого господарського суду про невиконання відповідачем своїх зобов`язань із забезпечення охорони території об`єкта незавершеного будівництва та недопускну сторонніх осіб, у зв`язку із нещасним випадком, що стався із громадянином ОСОБА_1 на території недобудованого готелю "Парус" з тих підстав, що матеріали кримінального провадження №   12017040650000609 не можуть вважатися належними, допустимими і достовірними доказами в розумінні статей 76-78 ГПК України на підтвердження невиконання відповідачем умов 5.6 договору, а постанова СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.07.2017 про закриття кримінального провадження не має преюдиційного значення для розгляду цієї справи в розумінні частини шостої статті 75 ГПК України. Разом з тим, інших доказів настання на території будівництва готельного комплексу «Парус» нещасних випадків, починаючи з 18.06.2015, тобто з дати укладення сторонами договору про зміни № 3, яким пункт 5.6 договору викладено у новій редакції та віднесено до обов`язків відповідача забезпечення охорони території об`єкту незавершеного будівництва та недопуску сторонніх осіб на територію, матеріали справи не містять.
45. Апеляційний господарський суд, діючи в межах визначеної законом компетенції, надав оцінку поданим сторонами у справі доказам, зокрема: копіям трудових книжок чотирьох осіб, які прийняті на посаду охоронців у ПП "Ромбус-Приват" та відповідні накази про прийняття на роботу, звіти про нарахування заробітної плати застрахованих осіб, що працевлаштовані у ПП "Ромбус-Приват" за період 2015-2018 роки; акту від 31.10.2016 перевірки виконання ПП "Ромбус-Приват" умов та вимог договору, складеного робочою групою, створеною розпорядженням міського голови від 27.10.2016 № 815-р із змінами згідно розпорядження від 31.10.2016 № 820-р; акту перевірки виконання ПП "Ромбус-Приват" умов та вимог договору, складеного робочою групою міської ради 08.11.2016; звіту за 2017 рік щодо надання консалтингових послуг з екологічного аудиту недобудованої будівлі готелю "Парус", складеного ТОВ НВП "Центр екологічного аудиту та чистих технологій" та дійшов висновку про недоведеність позивачем на підставі статей 74, 76-78 ГПК України обставин щодо порушення відповідачем умов пункту 5.6 договору в частині забезпечення та наявності на території об`єкта незавершеного будівництва не менше двох цілодобових стаціонарних постів хорони та забезпечення заходів для недопуску сторонніх осіб на територію об`єкта незавершеного будівництва, а також в частині забезпечення вимог екологічної безпеки, техніки безпеки, охорони навколишнього середовища під час будівництва та подальшого введення в експлуатацію об`єкта.
46. Переоцінка вказаних обставин не входить до повноважень суду касаційної інстанції в силу вимог статті 300 ГПК України, а тому колегія суддів відхиляє доводи скаржника, викладені у пункті 16 цієї постанови.
47. Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
48. Звертаючись з цим позовом, Департамент не довів обставин щодо порушення відповідачем умов пункту 5.6 договору, а також обставин щодо істотного порушення відповідачем умов договору, в результаті чого позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, а тому колегія суддів не вбачає неправильного застосування судом апеляційної інстанції приписів частини другої статті 651 ЦК України.
49. Доводи скаржника про помилковий висновок апеляційного господарського суду щодо застосування норм Закону України "Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва", який був чинний на час укладення договору, не можуть бути підставою для задоволення касаційної скарги Департаменту і скасування постанови апеляційного господарського суду, а тому колегією суддів відхиляються.
50. При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції у вказаній справі.
51. Щодо доводів скаржника, викладених у пункті 18 цієї постанови, колегія суддів зазначає наступне.
52. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 310 ГПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення постанови Верховного Суду від 23.04.2019) підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або 2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 3) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. 
Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
53. Направляючи справу на новий апеляційний розгляд, Верховний Суд у постанові від 23.04.2019 зазначив, що допущені процесуальні порушення є такими помилками, які не забезпечили справедливого розгляду справи; рішення суду апеляційної інстанції, ухвалене з порушенням норм процесуального права, не може вважатися таким, що відповідає приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції, оскільки саме цим судом допущені відповідні процесуальні порушення.
54. За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника стосовно того, що за результатом ухвалення постанови Верховного Суду від 23.04.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 було визнано законним і обґрунтованим, оскільки підставою для направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції були допущенні апеляційним господарським судом порушення норм процесуального права, а не скасування останнім судового рішення, яке відповідає закону.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
55. Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду апеляційної інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення у справі.
56. За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Департаменту залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного господарського суду - без змін як таку, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.
Розподіл судових витрат
57. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржуване судове рішення, відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради залишити без задоволення.
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2019 у справі №   904/761/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. В. Случ 

Судді                                                                                          Н. О. Волковицька 

                                                                                          С.   К.   Могил