ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/4527/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Баранник Н.П., Божко Л.А.,     
секретар судового засідання: Новошицька О.О.
за участю:          представника позивача: Дрозда Романа Юрійовича;
                              представника відповідача: Прокоф`єва Євгенія Германовича
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМАЛІТ" 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 (головуючий суддя Олійник В.М.)
в адміністративній справі №160/4527/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМАЛІТ" до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ “Армаліт” звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, просив визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми  “Р” від 20.02.2019 р. №0004851417. 
Позов обґрунтовано тим, що позивач отримав від відповідача лист, в якому було податкове повідомлення-рішення від 20.02.2019 року № 0004851417 про нарахування податкового зобов`язання в розмірі 34 607 грн. податку на прибуток приватних підприємств. Зазначає, що контролюючим органом не направлявся позивачу наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки, вказує, що також контролюючим органом не направлявся позивачу акт перевірки від 23.01.2019 р. №2736/04-36-14-17/31576697 про проведення  позапланової невиїзної перевірки, що є порушеннями податкового законодавства. Крім того, зазначає, що документи по взаємовідносинам позивача із ТОВ “Інтерсенд ЮА” та ТОВ “Вінс-Трейд” були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюка О.А. від 02 вересня 2016 року, тому вилучені первинні документи не могли бути надані до перевірки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.0704.2019 в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано відсутністю належного підтвердження господарських операцій між позивачем і його контрагентом, тому судом першої інстанції зроблено висновок про правомірність донарахування позивачу податку на прибуток у розмірі 34607. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.  Посилається на те, що контролюючим органом не направлявся позивачу наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки, також контролюючим органом не направлявся у акт перевірки від 23.01.2019 р. №2736/04-36-14-17/31576697 про проведення позапланової невиїзної перевірки, що є порушеннями податкового законодавства. Документи по взаємовідносинам позивача із ТОВ “Інтерсенд ЮА” та ТОВ “Вінс-Трейд” були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року, тому не могли бути надані до перевірки.
Відповідачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що перевірка проведена на підставі наказу про проведення перевірки в приміщенні Західно-Донбаського управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Проведенні перевірки передувало те, що позивачу було надано запит від 06.02.2018 №5694/10/04-36-14-09 про надання пояснень та документальних підтверджень стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ “Інтерсенд ЮА”, однак відповіді на запит не надано. В ході проведення перевірки встановлено, господарські операції між позивачем та ТОВ “Інтерсенд ЮА” не були реальними, оскільки ТОВ “Інтерсенд ЮА” не могло виконувати роботи за відсутності кваліфікованих працівників, відсутності основних засобів, транспортних засобів та ін. Зазначає, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 26.01.2016 року ТОВ “Інтерсенд ЮА” визнано фіктивним, тому неможливо підтвердити правомірності віднесених позивачем сум до складу податкового кредиту та до складу валових витрат за відповідні періоди по взаємовідносинам з ТОВ “Інтерсенд ЮА”.
В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити в повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі. Суду також пояснив, що судом першої інстанції проаналізовані висновки акту перевірки, який відсутній в матеріалах справи. 
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Надав пояснення, аналогічні, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу та поясненнях. 
В судове засідання надано представником відповідача та долучено до матеріалів справи копію акту перевірки від 23.01.2019 р. №2736/04-36-14-17/31576697 про проведення позапланової невиїзної перевірки.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу №7321-п від 18.12.2018 “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт" та повідомлення від 18.12.2018 №2877, виданих ГУ ДФС у Дніпропетровській області  головним державним ревізор-інспектором відділу аудиту платників Західно-Донбаського управління  аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Молотовою Наталею Миколаївною відповідно до п. 191.1 ст.191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України проведена позапланова документальна невиїзна перевірка ТОВ "Армаліт" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Інтерсенд ЮА" за період з 01.03.2015 по 31.03.2015.
Копію наказу “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт” №7321-п від 18.12.2018  та повідомлення №2877 від 18.12.2018 направлено поштою з рекомендованим повідомленням на адресу позивача. Перевірку проведено в приміщенні Західно - Донбаського управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області за адресою: 51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Верстатобудівників 14-А.
В ході проведення перевірки встановлено взаємовідносини позивача з ТОВ "Інтерсенд ЮА" на загальну суму 230 712грн., в т.ч. ПДВ 38 452грн., а саме:
- березень 2015 року на загальну суму 230 712грн., у т.ч. ПДВ 38 452грн.;
До перевірки не надано позивачем (ТОВ "Армаліт") бухгалтерських та первинних документів. 
За наслідками перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми “Р” №0004851417 від 20.02.2019 р. за платежем податок на прибуток приватних підприємств, яким визначено суму податкового зобов`язання  34 607грн.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового Кодексу України.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
В силу норм пп. 21.1.1 п. 21.2 ст. 21 ПКУ посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.  
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, послався на  дослідження ним таких документів як:
- наказ №7321-п від 18.12.2018 “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт";
- повідомлення від 18.12.2018 №2877, що видані ГУ ДФС у Дніпропетровській області  головним державним ревізор-інспектором відділу аудиту платників Західно-Донбаського управління  аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області Молотовою Наталею Миколаївною.
Водночас, зазначених документів (копії наказу №7321-п від 18.12.2018 та  повідомлення від 18.12.2018 №2877) матеріали справи не містили на час розгляду справи судом першої інстанції.
Також, на час розгляду справи судом першої інстанції, не містили матеріали справи і акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт" від 23.01.2019 року №2736/04-36-14-17/31576697.
Зазначені документи були витребувані судом апеляційної інстанції у відповідача в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції. 
При цьому матеріалами справи підтверджується, що представником позивача заявлялося клопотання до суду першої інстанції про витребування у відповідача копій:
- наказу “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт";  
- повідомлення ТОВ "Армаліт" про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки;
-  акту від 23.01.2019 року №2736/04-36-14-17/31576697 про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки; 
- докази вручення позивачу (ТОВ "Армаліт") копій зазначених документів (а.с. 31-34, 35-36).
Натомість, суд першої інстанції вказане клопотання не розглянув, що призвело до помилкових висновків суду першої інстанції при ухваленні рішення по справі.
Отже, судом першої інстанції не досліджено такі документи як:
- наказ “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт";  
- повідомлення ТОВ "Армаліт" про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки;
-  акт від 23.01.2019 року №2736/04-36-14-17/31576697 про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки; 
- докази вручення позивачу (ТОВ "Армаліт") копій зазначених документів.
На думку колегії судів апеляційної інстанції не дослідження судом першої інстанції зазначених документів (доказів) не дозволяє зробити висновків щодо правильності прийняття  контролюючим органом податкового повідомлення-рішення форми “Р” від 20.02.2019 р. №0004851417, оскільки суд формує свої висновки щодо правильності прийняття податкового повідомлення рішення на підставі аналізу висновків безпосередньо акту перевірки; при цьому  не дослідження судом першої інстанції наказу №7321-п від 18.12.2018 “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт" та повідомлення від 18.12.2018 №2877 не дає можливості надати оцінку дотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства  щодо проведення  документальної позапланової невиїзної перевірки позивача (ТОВ "Армаліт").
Підставами для скасування судового рішення в силу ст. 317 КАС України є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Не з`ясувавши обставини справи, не витребувавши документи на підтвердження або спростування зазначених позивачем/відповідачем обставин, суд першої інстанції не міг дати правильної оцінки правовідносинам між позивачем та відповідачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Крім того колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в відзивах на позов відповідач зазначає, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 7321-п від 18.12.2018 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Армаліт» та повідомлення від 18.12.2018 №2877 направлено поштою з  рекомендованим повідомленням (а.с. 41, 51).
Також у відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначено, що платнику було надано запит від 06.02.2018 №25694/10/04-36-14-09 про надання пояснень та документальних підтверджень стосовно взаємовідносин ТОВ Армаліт” з ТОВ Інтерсенд ЮА за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, однак відповідь на запит не надано (а.с. 51).
При цьому, додатками до відзиву на адміністративний позов є лише копія довіреності на представництво на 1 акр. та доказ направлення відзиву позивачу (а.с. 53). 
Водночас, додатками до відзиву на позовну заяву по справі №160/4527/19 є лише докази направлення позивачу, довіреність на представника, вирок суду (а.с. 44 зворот).
Однак доказів направлення позивачу копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 7321-п від 18.12.2018 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт», повідомлення від 18.12.2018 № 2877, акту від 23.01.2019 року №2736/04-36-14-17/31576697 про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки – матеріали справи не містять.
Отже, позивач не був повідомлений належним чином про проведення перевірки та про її результати, що безумовно, порушило права позивача як платника податків.  
Матеріали справи містять подвійне направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 41/а-49, 50-57), що не є доказом своєчасного повідомлення позивача про проведення перевірки та про результати перевірки.
В силу п. 79.2 ст. 79 ПКУ документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться з умови вручення платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов ст. 79 ПКУ надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Однак порушення зазначеної норми контролюючим органом свідчить про неправомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо проведення такої перевірки.
З приводу виконання суб`єктом владних повноважень вимог п. 79.2 ст. 79 ПКУ неодноразово висловлювався Верховний Суд в своїх постановах.  
Так, колегія суддів Верховного Суду в постанові від 16.01.2018 у справі №2а/1570/4582/11 зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не виконання зазначеної норми.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За положенням ч. 3 ст. 79 КАС України - відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Однак, матеріали справи підтверджують те, що відповідачем порушено вимоги ч. 3 ст. 79 КАС України та не надано до суду доказів своєчасності направлення позивачу наказу “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Армаліт"; повідомлення ТОВ "Армаліт" про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки;  акту від 23.01.2019 року №2736/04-36-14-17/31576697 про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.  
За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи свідчать про те, що, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не виконана зазначена норма.
В постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду по справі № 814/933/16 від 24.01.2018 року зазначено: «Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування правомірності своїх дій в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).
Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п. 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 1 липня 2003 року № 37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення). Однак, всупереч наведеним вище вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення».
Отже суб`єкт владних повноважень припустився порушень, які не могли давати підстав для висновку, що він діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки не надав належних та допустимих доказів по справі. При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на дану обставину, а саме, не дослідив обов`язок відповідача доводити правомірність своїх дій/рішень та встановив обставини, які не підтверджуються наявними в справі доказами.
Відповідно до ч. 1. ст. 242 КАС України - рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені з судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 3 ст. 242 КАС України).
Аналіз зазначеної норми вказує на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, тому підлягає скасуванню.
Вищезазначене є мотивом для прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача захищені.
Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.
З огляду на результати апеляційного перегляду справи підлягають стягненню  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМАЛІТ" витрати по сплаті судового збору за подачу позову (1921грн.) та апеляційної скарги (2881,50грн.), що в загальній сумі становить 4802,50грн.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМАЛІТ" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 – скасувати та прийняти нову постанову.
Позов задовольнити. Визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення форми “Р” Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 20.02.2019 р. №0004851417.
Сягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРМАЛІТ" витрати по сплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги в загальній сумі 4802,50грн.
Постанова набирає законної сили 30.01.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 30.01.2020.
В повному обсязі постанова виготовлена 06.02.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко