ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/217/20         Головуючий І інстанції – Майстренко О.М.
Справа № 643/7314/19                                                                                             Доповідач – Кружиліна О.А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП        

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 січня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді 
судової палати з розгляду кримінальних справ	- Кружиліної О.А. 	
за участю секретаря 	- Шалімової Ю.О.	
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності	  - ОСОБА_1 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 26 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 
       
в с т а н о в и в :

26 квітня 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 180496 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з протоколом серії ОБ № 180496 , 26 квітня 2019 року о 0130 год. в м. Харкові, по пр. Тракторобудівників, 2/11, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Московського районного суду міста Харкова від 26 липня 2019 року визнано ОСОБА_1 винним в скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. 
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову в будь-якому випадку, як винесену незаконно за його відсутністю, з підтасовуванням дати винесення, та з ігноруванням клопотання захисту, з прийняттям нової постанови, якою закрити провадження у справі щодо нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що постанова винесена неправомірно за його відсутності, за наявності його заяви про відкладення розгляду справи.
Зазначає, що районний суд надсилав судові виклики за адресою, за якою він знятий з реєстрації 26 квітня 2018 року.
Посилається, що постанова районного суду невмотивована, не відповідає реальним обставинам справи та наявним в ній доказам.
Не зазначаючи про обставини події, які мали місце 26 квітня 2019 року в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що пояснення свідків з юридичної точки зору є нікчемними, поліцейські відмовили оформити йому направлення на огляд.
Одночасно з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково з реєстру судових рішень 26 грудня 2019 року.
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що його вина підтверджується матеріалами справи. Суддя дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке виразилось у відмові від огляду на стан сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції        
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції). 
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
На підставі пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі – Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Судовим розглядом встановлено, що 26 квітня 2019 року о 0130 год. в м. Харкові, по пр. Тракторобудівників, 2/11, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 180496 від 26 квітня 2019 року складений поліцейським за порушення пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, крім протоколу, також підтверджується: 
- поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені поліцейськими та були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я (а.с. 1, 4-5); 
- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, зупинку автомобіля «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 . При винесенні постанови за частиною 1 статті 122 КУпАП, поліцейськими виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонувано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 від будь-якого огляду в присутності свідків відмовився. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводиться зухвало, законні вимоги поліцейських не виконує, повідомляє, що є магістром права та буде з поліцейськими «качатся». Також поряд з ОСОБА_1 знаходить невстановлена дівчина, яка весь час заважає поліцейським здійснювати свою службову діяльність, зазначає, що її батько працює в правоохоронних органах та погрожує поліцейським відповідальністю за складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 7);
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 265-2, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з розписки ОСОБА_4 , останній прийняв під керування автомобіль «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , що відповідає частині 3 статті 265-2 КУпАП (а.с. 2).
Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. 
ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснень не надав, протокол не підписав, копію отримав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.
Враховуючи вищевикладене при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги щодо юридичної нікчемності пояснень свідків, апеляційний суд відхиляє, оскільки клопотання про допит свідків при апеляційному перегляді справи не заявлялось. А саме написання письмових пояснень свідків, як вважає ОСОБА_1 їх пояснення є творчістю інспекторів поліції не спростовують факту події. Зазначені свідки зафіксовані на відеозаписі, їх пояснення відповідають обставинам події.
Посилання на розгляд районним судом справи про адміністративне правопорушення за відсутністю ОСОБА_1 не спростовують висновків судді про вчинення ним адміністративного правопорушення.
Справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 11 травня 2019 року.
Матеріалами справи підтверджено, що районний суд вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду на повідомлену ним адресу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 був обізнаний про існування стосовно нього судового провадження та за його клопотаннями чотири рази відкладалось слухання справи.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
       Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. 
       Суд першої інстанції розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду, а не понесення відповідальності за скоєне умисне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Доводи апеляційної скарги, про те що поліцейські відмовили оформити ОСОБА_1 направлення на огляд для проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки таке направлення виписується для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, як підстава для проведення огляду.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, саме на поліцейських покладено обов`язок забезпечити доставку водіїв до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння у поліцейських були відсутні підстави для оформлення такого направлення.
Положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржував.
       Доводи апеляційної скарги про винесення постанови заднім числом, несвоєчасне направлення оскаржуваної постанови до Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційний суд не приймає, оскільки ці обставини не стосуються вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та не свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Згідно з нормами КУпАП апеляційному суду належить вирішити правове питання щодо факту адміністративного правопорушення, а не питання ведення Єдиного державного реєстру судових рішень та інших питань, що стосується організації діловодства в районних судах.
Враховуючи вищевикладене, під час перегляду постанови судді Московського районного суду міста Харкова від 26 липня 2019 року за доводами апеляційної скарги  ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Інші доводи апеляційної скарги, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено та апеляційним судом не встановлено, а цитування рішень інших судів України не є підставою для скасування законної постанови судді.
З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Московського районного суду міста Харкова від 26 липня 2019 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити.
Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарженняпостанови судді Московського районного суду міста Харкова від 26 липня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 26 липня 2019 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна