ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 березня 2020 року           справа №200/7516/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., 
за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,
представника позивача Шандиби І.О.,
представника відповідача Помалюк І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі  №200/7516/19-а (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.)  за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення
- форми Р №0001831413 від 13 березня 2019 року, яким донараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 3102645 та застосовано штрафні санкції в розмірі 1551322,50 грн; 
-форми Р №0001861413 від 13 березня 2019 року, яким донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 2685072 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 1342536 грн; 
-форми В4 №0001811413 від 13 березня 2019 року про зменшення суми розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2018 року в розмірі 159852 грн;
- скасувати частково податкові повідомлення-рішення:
- за формою Д №0003661303 від 13 березня 2019 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, пені, в розмірі 45 грн та в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 9011,25 грн;
- за формою Д №0003671303 від 13 березня 2019 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 3,75 грн та в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 750,94 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що висновки податкового органу про нереальність здійснення позивачем господарських операцій (що стало підставою для донарахування податкових зобов`язань з ПДВ, податку на прибуток та штрафних санкцій) спростовуються первинними бухгалтерськими документами. 
Висновки відповідача про порушення правил утримання податку з доходів фізичних осіб є необґрунтованими, оскільки у відповідних відносинах позивач не виступає як податковий агент.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
Суд першої інстанції надав неправильну оцінку первинним документам, що підтверджують реальність господарських операцій позивача з певними контрагентами. 
Мотивуючи неприйняття первинних документів в якості доказів реальності господарських операцій, суд першої інстанції послався на недоліки товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, ненаданням товаро-супроводних документів щодо якості та сертифікації відповідних автозапчастин.
При цьому суд першої інстанції не звернув уваги, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Суд першої інстанції не звернув уваги, що товарно-транспортні накладні, як первинні документи, є обов`язковими для господарських операцій з перевезення, проте в спірних правовідносинах мали місце поставки товарно-матеральних цінностей за договорами купівлі-продажу.
Також за спірними операціями не є обов`язковим наявність сертифікатів відповідності та якості.
Також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку що орендар, тобто позивач, не міг за умовами договорів оренди здійснювати заміну ключових агрегатів, що відноситься до капітального ремонту. При цьому критерії визначення капітального та поточного ремонту автомобілів судом першої інстанції взагалі не досліджувалися. В договорах оренди автомобілів поточний ремонт віднесено до обов`язків орендаря. При цьому ці питання податковим органом не досліджувалися під час перевірки, не перевірялися  первинні документи щодо використання ТМЦ у господарській діяльності позивача. Ці документи надані позивачем до суду в підтвердження використання ТМЦ у власній господарській діяльності.
Посилання відповідача на податкову інформацію стосовно контрагентів не може бути прийнятим, оскільки ця інформація не досліджувалася під час проведення перевірки, не відображалася в акті перевірки та не була покладена в основу прийнятих податкових повідомлень-рішень.
Внаслідок неправомірного донарахування податку на доходи фізичних осіб, донарахування військового збору та застосування штрафної санкції до ФОП ОСОБА_1 до позивача застосована штрафна санкція за п.127.1 ст.127 ПК України як за дії, що вчинені повторно протягом 1095 днів в сумі 18000 грн та 1500,94 грн відповідно від суми не нарахованого податку, не нарахованого військового збору  по ФОП ОСОБА_2 .
Таким чином суд першої інстанції не звернув уваги на перереєстрацію ФОП ОСОБА_3 за іншою адресою в м. Києві.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи  апеляційної скарги, просив скасувати судове рішення, прийняти постанову, якою позов задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги,  просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Звернув увагу на численні порушення позивачем в оформленні первинних бухгалтерських документів, неможливість виконання контрагентами позивача послуг та робіт, ризиковий статус контрагентів. Також зазначив, що позивач є податковим агентом при виплаті доходу фізичним особам, що зареєстровані на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, суд встановив наступне. 
Фактичні обставини справи.
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю “Макон ЛТД” (ідентифікаційний код 20334631), зареєстрований як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис, в стані припинення не перебуває, знаходиться на податковому обліку в ДПІ у м. Краматорську, є платником податку на додану вартість з 11.07.1997 р.
На підставі наказу ГУ ДФС №2356 від 13.12.2018 року, відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок платників податків на 2018 рік, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пунктів 77.1, 77.4 статті 77, п.82.1 ст.82 Податкового Кодексу України, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку господарської діяльності позивача за період діяльності з 01.01.2016 по 30.09.2018 року дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період з 01.10.2017 року по 30.09.2018 року з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». За наслідками перевірки складено акт від 07 лютого 2019 року № 128/05-99-14-13-20334635 з додатками (а.с.37-163 том 1).
Згідно висновків акту перевірки встановлені порушення позивачем податкового законодавства, а саме: 
-пп. 44.1, 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, Податкового кодексу України, ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого товариством занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток всього на суму 19417066 грн, в тому числі за 4 квартал 2017 року на суму 1642737 грн та за 9 місяців 2018 року на суму 13274329 грн, що призвело до заниження рядка 06 «Податок на прибуток» Декларації з податку на прибуток на загальну суму 2685072 грн, в тому числі за 4 квартал 2017 року на суму 295693 грн та за 9 місяців 2018 року на суму 2389379 грн
-пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1 ст. 198, п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого товариством завищено суму податкового кредиту на загальну суму 3262497 грн, що призвело до заниження суми податку на додану вартість до сплати на загальну суму 3102645 грн та завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість по рядку 19 декларації на загальну суму 159852 грн, в тому числі за вересень 2018 року на суму 159852 грн;
-п.51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пп. «б» п.176.2 ст.176, , пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, абз.2 п.57.1 ст.57 , пп.161.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.2 «а» ст.171, п.176.2 «а» ст.176, пп.38.9 п.38 розділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового Кодексу України, - не утриманий та не сплачений податок на доходи фізичних осіб з суми доходу, виплаченого фізичним особам-підприємцям, як особам, на яких не поширюється дія п.177.8 ст.177 ПК України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 36045 грн: за липень 2018 року у сумі 45 грн, за вересень 2018 року у сумі 36000 грн;
--п.51.1 ст.51, п.70.16 ст.70, пп. «б» п.176.2 ст.176, , пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, абз.2 п.57.1 ст.57 , пп.161.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.2 п.164.2 ст.164, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.2 «а» ст.171, п.176.2 «а» ст.176, пп.1.4, 1.5, 1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, пп.38.9 п.38  Перехідних положень Податкового Кодексу України підрозділу 10 розділу ХХ Перехідний положень Податкового кодексу України, - не утриманий та не сплачений військовий збір з суми доходу, виплаченого фізичним особам-підприємцям, як особам, на яких не поширюється дія п.177.8 ст.177 ПК України, в результаті чого донараховано військовий збір на загальну суму 3003,75 грн: за липень 2018 року у сумі 3,75 грн, за вересень 2018 року у сумі 3000 грн.
В акті зазначено порушення товариством правил формування податкового кредиту з ПДВ та валових витрат при обчисленні податку на прибуток в господарських операціях з контрагентами: ТОВ «Ардок» (код ЄДРПОУ 39979027), ТОВ «ЛАРНА» (код ЄДРПОУ 41708978), ТОВ «ІНЕКС ТРЕЙДІНГ» (код ЄДРПОУ 41708978), ТОВ «ФОР-ПОСТАЧ» (код ЄДРПОУ 41645646), ТОВ «СТАРТФОРД» (код ЄДРПОУ 41698389), ТОВ «ДОМІНІОН» (код ЄДРПОУ 41698389), ТОВ «БУД-ПРАКТІК» (код ЄДРПОУ 41386509), ТОВ «ДІЛОВА ІДЕЯ» (код ЄДРПОУ 42013897), ТОВ «ЛОТУС СІТІ» (код ЄДРПОУ 42153622), ТОВ «ЕЛІФАНТ ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 41916700).
Порушення позивачем правил утримання податку на прибуток фізичних осіб відбулося при сплаті доходу ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .
За наслідками перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:
- форми Р №0001831413 від 13 березня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 3102645 грн, та застосовано штрафні санкції в розмірі 1551322,50 грн (а.с.170 том 1);
- форми Р №0001861413 від 13 березня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем  податок на прибуток в розмірі 2685072 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 1342536 грн (а.с.169 том 1);
-форми В4 №0001811413 від 13 березня 2019 року, яким зменшено  розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2018 року в розмірі 159852 грн (а.с.171 том 1);
- форми Д №0003661303 від 13 березня 2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, який сплачується  податковими агентами, на суму 36045 грн та застосовані штрафні санкції у розмірі 18011,25 грн (а.с.173-174 том 1);
- форми Д №0003671303 від 13 березня 2019 року яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 3003,75 грн та застосовані штрафні санкції у розмірі 1500,94 грн (а.с.175-176 том 1)
За наслідками адміністративного оскарження позивачем зазначених податкових повідомлень-рішень, скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення – залишено без змін (а.с.177-183 том 1) 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що господарські відносини позивача з його контрагентами не носять реального характеру.
Щодо донарахування податковим органом зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, суд першої інстанції прийшов до висновку, що фізичні особи-підприємці на момент здійснення господарських операцій з позивачем мали своєю податковою адресу м. Донецьк, яке належить до тимчасово окупованої території, тому позивач був зобов`язаний, як податковий агент, утримати з цих доходів суму податку на прибуток фізичних осіб та військовий збір. 
Оцінка суду. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: 
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; 
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; 
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е)постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. 
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
На підставі пп.134.1.1 п.134.1 ст.134. Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Підпунктом14.1.36 пункту14.1 статті14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.
За приписами пп. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
На підставі ч.1 ст.11 Закону  № 996-ХІV на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства.
Відповідно до ч.1 ст.3   Закону № 996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
На підставі первинних документів, наданих позивачем в підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами,  суд встановив наступне.
Щодо господарських відносин з ТОВ «Ардок».
06.09.2017 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Ардок» (постачальник) укладено договір поставки №09/06, за яким постачальник зобов`язується поставити у власність  замовника певний товар, а замовник – прийняти такий товар та сплатити його вартість у повному обсязі на умовах та в порядку, визначених цим договором (п.1.1 Договору). На кожну партію поставки товару сторони договору укладають нову специфікацію (п.2.3 Договору). Моментом переходу права власності на товар є його отримання покупцем за відповідною видатковою накладною. Сторони погодили умови можливості укладання між собою договору відповідального зберігання (п.4.3 Договору) (а.с.185-188 том 1)
До договору надано специфікації (а.с.189-200 том 1), в яких зазначено  постачання товариством «Ардок» позивачу запасних частин, обладнання дитячого ігрового майданчику)
На виконання договору  постачальником надані видаткові накладні (а.с.201,204,208,210,212,214,216,218,221,224,227,230,234,238,242,246,249 том 1, а.с.3,7,11,15,20,24,28 том 2)
Відповідно  наданим документам ТОВ «Ардок» виписано, а ТОВ «Макон ЛТД» отримано податкові накладні 202, 205-206, 209, 211, 213, 215, 217, 219-220, 222-223, 225-226, 228, 231-232, 235-236, 239-240, 243-244, 247, 250 том 1, а.с.4-5, 8-9, 13-14, 18-19, 21-22, 25-26, 30-31 том 2)
Вищезазначені господарській операції з контрагентом ТОВ «Ардок» позивачем відображено в  бухгалтерському обліку.
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано виписки з банківських рахунків (а.с.33-37 том 2), акти прийому-передачі цінних паперів (а.с.38-39 том 2)
Також позивачем надано товарно-транспортні накладні, подорожні листи  щодо перевезення отриманних ТМЦ (а.с.203,207,229,233,237,241,245,248 том 1, а.с.2,6,10,12,16-17,23,27,29 том 2) 
На підтвердження використання отриманих від ТОВ «Ардок» товарно-матеріальних цінностей позивачем надані акти списання товарів, службові записки, накази, дефектні акти, оборотні рахунки (а.с.174-250 том 2, а.с.1-46 том 3).
Також в підтвердження використання у власній господарській діяльності отриманих від ТОВ «Ардок» запасних частин позивачем надано договори оперативної оренди транспортних засобів, специфікації до цих договорів, акти приймання-передачі транспортних засобів в оперативну оренду, договори оренди автомобілів, угоди до них, акти прийому-передачі автомобілв відповідно до договорів оренди, додаткові угоди (а.с.40-173 том 2), з яких вбачається, що позивач у тимчасовому платному користуванні  має транспортні засоби, за якими проводився поточний ремонт з використанням запасних частин, отриманих  від ТОВ «Ардок», про що свідчать акти списання товарів, накази про характер та ознаки проведення ремонтних робіт, службові записки, дефектні акти (а.с.174-250 том 20, а.с.1-26 том 3), оборотні рахунки (а.с.27-46 том 3)
Податковий орган в акті перевірки зазначив, що надані позивачем документи на підтвердження господарських операцій з контрагентами, не мають сили первинних, тому ТОВ «Макон ЛТД» неправомірно формував регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі таких первинних документів.
Так, видаткові накладні за грудень 2017 року, лютий-березень 2018 року по операціям з ТОВ «Ардок» не мають обов`язкових реквізітів, а саме: дані покупця не містять повної інформації: відсутня адреса, реквізити банку, код ЄДРПОУ, в полі «склад» відсутня інформація, в полі «місце складання» не вказана повна адреса місця складання видаткової накладної; у видаткових накладних за грудень 2017 року відсутня печатка ТОВ «Макон ЛТД»
Надані до перевірки товарно-транспортні накладні за березень 2018 року оформлені з порушенням, оскільки не в повному обсязі зазначено обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, вид перевезень, відсутні у повному обсязі дані пункту навантаження та розвантаження, що унеможливлює дослідження адреси навантаження  товарів; відсутня печатка автомобільного перевізника ПрАТ «Промстроймонтаж», відсутня інформація щодо стану перевезення, які відповідають правилам перевезень відповідних вантажів, відсутній номер пломби, відсутня інформація в полі «бухгалтер», «транспортні послуги, що надаються автомобільним перевізником», «документи з вантажем», «маса брутто», взагалі не заповнено вантажно-розвантажувальні операції, що не дає змогу ідентифікувати час прибуття та час вибуття, навантаження та розвантаження товару, відсутній підпис відповідальної особи, в ТТН №Р17 від 16.03.2018 року в полі «прийняв/водій» та «здав/водій» проставлено лише підписи, однак ПІБ відсутні,  чим порушено вимоги Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні.
В подорожніх листах  не в повному обсязі зазначені обов`язкові  реквізити: відсутній номер посвідчення водія, відсутня інформація щодо причепа, не вказано найменування вантажу, відстань, кількість годин, час прибуття та інше. В листах проставлено тільки підписи, а ПІБ відсутні.
До перевірки не надано документи:  які підтверджують якість товару; заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу та інше; що підтверджують оприбуткування отриманих ТМЦ від позивача; документи складського обліку (накладні на оприбуткування)
За наявною податковою інформацією  неможливо встановити та підтвердити відповідність наявних трудових ресурсів та основних фондів у ТОВ «Ардок» виконанню оформлених господарських операцій за період грудень 2017 року, відповідно до ЄРПН товариство «Ардок» не орендувало основні фонди, відсутня будь-яка інформація про наявність у контрагента автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, ТОВ «Ардок» не є виробником чи імпортером запасних частин та обладнання для дитячого майданчику.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Ларна» 
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Ларна» (виконавець) укладено договір про надання клінінгових послуг №08/03-16 від 02.08.2016 року, згідно якого виконавець зобов`язується згідно з умовами цього договору надати послуги на об`єкті замовника за адресою: м. Дружківка, вул. Соборна, 32 А, загальною площею 1219,9 кв.м, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги. (а.с. 170-174 том 3)
Додатками до договору №1 та №2 визначено обсяг та види послуг, графік роботи та периодичність прибирань (а.с.172-173 том 3)
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Ларна» (виконавець) укладено договір про надання клінінгових послуг №08/04-16 від 02.08.2016 року, згідно якого виконавець зобов`язується згідно з умовами цього договору надати послуги на об`єкті замовника за адресою: м. Бахмут, вул. Торгова, 1, загальною площею 2056 кв.м, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (а.с.50-51 том 3)
Додатками до договору №1 та №2 визначено обсяг та види послуг, графік роботи та периодичність прибирань (а.с.52-53 том 3)
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Ларна» (виконавець) укладено договір про надання клінінгових послуг №08/05-16 від 02.08.2016 року, згідно якого виконавець зобов`язується згідно з умовами цього договору надати послуги на об`єкті замовника за адресою: м. Краматорськ, б-р Краматорський, 18, загальною площею 1178,05 кв.м, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (а.с.222-226 том 3)
Додатками до договору №1 та №2 визначено обсяг та види послуг, графік роботи та періодичність прибирань (а.с.224-225 том 3)
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Ларна» (виконавець) укладено договір про надання клінінгових послуг №08/06-16 від 02.08.2016 року, згідно якого виконавець зобов`язується згідно з умовами цього договору надати послуги на об`єкті замовника за адресою: м. Краматорськ, вул. Двірцева, 6, загальною площею 673 кв.м, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (а.с.6-10 том 4)
Додатками до договору №1 та №2 визначено обсяг та види послуг, графік роботи та періодичність прибирань (а.с.8-9 том 4)
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Ларна» (виконавець) укладено договір про надання клінінгових послуг №08/07-16 від 02.08.2016 року, згідно якого виконавець зобов`язується згідно з умовами цього договору надати послуги на об`єкті замовника за адресою: м. Краматорськ, вул. Двірцева, 10, загальною площею 562 кв.м, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги (а.с.36-40 том 4)
Додатками до договору №1 та №2 визначено обсяг та види послуг, графік роботи та періодичність прибирань (а.с.38-39 том 4)
На підтверження виконання умов договорів щодо надання послуг з прибирання приміщень та догляду за газоном  позивачем надано акти виконаних робіт, податкові накладні (а.с. 55-78, 175-195, 227-250 том 3, а.с.1-4, 11-31, 41-61 том 4)
Вищезазначені господарській операції з контрагентом ТОВ «Ларна» позивачем відображено в  бухгалтерському обліку.
На підтвердження здійснення оплати позивачем надано виписки з банківських рахунків, платіжні доручення, акти прийому-передачі цінних паперів (а.с.79-169, 196-221 том 3, а.с.4-5, 32-35, 62-63 том 4)
На підтвердження отримання клінінгових послуг позивачем надані договори оренди, акти прийому-передачі приміщень, додаткові угоди  (а.с.64-168 том 4), які свідчать, що приміщення, зазначені як об`єкти отримання клінінгових послуг, використовуються позивачем на умовах тимчасового платного користування (оренди) у власній господарській діяльності.
Податковий орган в акті перевірки зазначив, що надані позивачем документи на підтвердження надання контрагентом клінінгових послуг акти виконаних робіт,  не мають сили первинних, оскільки містять певні дефекти, а саме: в актах відсутня графа  «місце складання», тому неможливо встановити адресу складання документів.
За аналізом даних ІС «Податковий блок» основний вид діяльності ТОВ «Ларна» 46.90-неспеціалізована оптова торгівля, що не відповідає виду діяльності (надання клінінгових послуг), за яким відбулися господарські операції з позивачем.
Також податкова інформація свідчить про невідповідність наявних основних фондов ТОВ «Ларна» основному виду діяльності та операціям, фактично оформленим ТОВ «Ларна» на адресу позивача.
Щодо господарських відносин з ТОВ «Інекс трейдінг».
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Інекс Трейдінг» (постачальник) укладено договір поставки №05/08 від 08 травня 2018 року, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити та передати власність покупця певний  товар, а покупець зобов`язується належним чином прийняти та оплатити його вартість у повному розмірі на у мовах та у порядку, визначених цим договором. (п.2.1 договору).
Асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Спеціфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід`ємною частиною даного договору. (п.2.1) (а.с.169-172 том 4)
До договору надано Спеціфікацію №1 від 16.05.2018 року, відповідно до якого ТОВ «Інекс Трейдінг» постачало позивачу ТМЦ (запасні застини) (а.с. 173-174 том 4)
На виконання умов договору постачальником надано видаткові накладні, податкові накладні, рахунки на оплату (а.с.175-186 том 4..)
Операції по придбанню ТМЦ, отриманих від ТОВ «Інекс Трейдінг», позивачем відображено в бухгалтерському обліку.
Позивачем надано товарно-транспорту накладну (а.с.187 том 4), виписки з банківських рахунків (а.с.196-221 том 3, 127-139 том 5)
Податковий орган в акті перевірки зазначив, що  ТТН оформлена з порушеннями, оскільки в ній не зазначено обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, посвідчення водія, дані пункту навантаження та розвантаження, відсутня печатка автомобільного перевізника ПРАТ «Промстроймонтаж», відсутня інформація щодо стану перевезення, номеру пломби, відсутня інформація  в полі «бухгалтер», «Документи з вантажем», «маса брутто» тощо.
До перевірки не надано документи, що підтверджують якість товару, заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані на перевезення та іншої інформації про вантаж; документи, що підтверджують оприбуткування позивачем отриманих від контрагента ТМЦ, документи складського обліку.
За податковою інформацією штатна чисельність ТОВ «Інекс Трейдінг» не відповідає основному виду діяльності  та обсягам виконаних операцій на користь позивача, відсутня інформація про наявність у підприємства автомобільного чи іншого транспорту, устаткування.
По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Інекс Трейдінг» запасних частин у інших суб`єктів господарювання, а само товариство не є виробником або імпортером запасних частин.
Щодо господарських відносин з ТОВ «Фор-Постач».
Мід позивачем (замовник) та ТОВ «Фор-Постач» (постачальник) укладено договір поставки №05/17 від 17.05.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця певний       товар, а покупець прийняти такий товар та оплатити його вартість у повному обсязі на умовах та в порядку, визначених цим договором. (п.1.1 договору)
Асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Спеціфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід`ємною частиною даного договору. (п.2.1) (а.с. 188-190 том 4)
Відповідно до Специфікації №1 від 16.05.2018 року  контрагентом поставлені позивачу ТМЦ-запасні частини (а.с. 192 том 4)
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, (а.с.199-219 том 4) платіжні доручення, виписки з банківських рахунків (а.с.196-221 том 3)
Як зазначив відповідач в акті перевірки, видаткові накладні, виписані ТОВ «Фор-Постач»  не містять обов`язкові реквізити (дані покупця не містять повної інформації: відсутня адреса, реквізити банку, код ЄДРПОУ, ІПН, відсутнє поле «склад», «місце складання»
В товарно-транспортних накладних не в повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, посвідчення водія, дані пункту навантаження та розвантаження, відсутня печатка автомобільного перевізника ПРАТ «Промстроймонтаж», відсутня інформація щодо стану перевезення, номеру пломби, відсутня інформація  в полі «бухгалтер», «Документи з вантажем», «маса брутто» тощо.
До перевірки не надано документи, що підтверджують якість товару; заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані на перевезення та іншої інформації про вантаж; документи, що підтверджують оприбуткування позивачем отриманих від контрагента ТМЦ, документи складського обліку.
За податковою інформацією штатна чисельність ТОВ «Фор-Постач» не відповідає основному виду діяльності  та обсягам виконаних операцій на користь позивача, відсутня інформація про наявність у підприємства автомобільного чи іншого транспорту, устаткування.
По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Фор-Постач» запасних частин у інших суб`єктів господарювання, а само товариство не є виробником або імпортером запасних частин.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Старфорд».
Мід позивачем (замовник) та ТОВ «Старфорд» (постачальник) укладено договір поставки №05/17 від 17.05.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця певний       товар, а покупець прийняти такий товар та оплатити його вартість у повному обсязі на умовах та в порядку, визначених цим договором. (п.1.1 договору)
Асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Спеціфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід`ємною частиною даного договору. (п.2.1) (а.с.219-221 том 4)
Відповідно до Специфікації №1 від 27.06.2018 року  контрагентом поставлені позивачу ТМЦ-запасні частини (а.с.222 том 4)
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, виписки з банківських рахунків (а.с. 223-240 том 4, 127-139 том 5)
Як зазначив відповідач в акті перевірки, видаткові накладні, виписані ТОВ «Старфорд»  не містять обов`язкові реквізити (дані покупця не містять повної інформації: відсутня адреса, реквізити банку, код ЄДРПОУ, ІПН, відсутнє поле «склад», «місце складання»
В товарно-транспортних накладних не в повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, посвідчення водія, дані пункту навантаження та розвантаження, відсутня інформація щодо стану перевезення, номеру пломби, відсутня інформація  в полі «бухгалтер», «Документи з вантажем», «маса брутто» тощо.
До перевірки не надано документи, що підтверджують якість товару; заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані на перевезення та іншої інформації про вантаж; документи, що підтверджують оприбуткування позивачем отриманих від контрагента ТМЦ, документи складського обліку.
За податковою інформацією штатна чисельність ТОВ «Старфорд» не відповідає основному виду діяльності  та обсягам виконаних операцій на користь позивача, відсутня інформація про наявність у підприємства автомобільного чи іншого транспорту, устаткування.
По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Старфорд» запасних частин у інших суб`єктів господарювання, а само товариство не є виробником або імпортером запасних частин.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Домініон».
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Домініон» (постачальник) укладено договір поставки №06/12 від 12.06.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця певний       товар, а покупець прийняти такий товар та оплатити його вартість у повному обсязі на умовах та в порядку, визначених цим договором. (п.1.1 договору)
Асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Спеціфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід`ємною частиною даного договору. (п.2.1) (а.с.241-243 том 4)
Відповідно до Специфікації №1 від 20.06.2018 року  контрагентом поставлені позивачу ТМЦ-запасні частини (а.с. 244 том 4)
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, акт прийому-передачі цінних паперів (а.с.245-250 том 4, а.с.1-10,34,127-139 том 5 том 5)
Як зазначив відповідач в акті перевірки, видаткові накладні, виписані ТОВ «Домініон»  не містять обов`язкові реквізити (дані покупця не містять повної інформації: відсутня адреса, реквізити банку, код ЄДРПОУ, ІПН, відсутнє поле «склад», «місце складання»
В товарно-транспортних накладних не в повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, посвідчення водія, дані пункту навантаження та розвантаження, відсутня інформація щодо стану перевезення, номеру пломби, відсутня інформація  в полі «бухгалтер», «Документи з вантажем», «маса брутто», відсутній підпис відповідальної особи  тощо.
До перевірки не надано документи, що підтверджують якість товару; заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані на перевезення та іншої інформації про вантаж; документи, що підтверджують оприбуткування позивачем отриманих від контрагента ТМЦ, документи складського обліку.
За податковою інформацією штатна чисельність ТОВ «Домініон» не відповідає основному виду діяльності  та обсягам виконаних операцій на користь позивача, відсутня інформація про наявність у підприємства автомобільного чи іншого транспорту, устаткування.
По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Домініон» запасних частин у інших суб`єктів господарювання, а товариство не є виробником або імпортером запасних частин.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Буд-Практик».
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Буд-Практик» (постачальник) укладено договір поставки №07/10 від 10.07.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця певний       товар, а покупець прийняти такий товар та оплатити його вартість у повному обсязі на умовах та в порядку, визначених цим договором. (п.1.1 договору)
Асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Спеціфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід`ємною частиною даного договору. (п.2.1) (а.с. 11-13 том 5)
Відповідно до Специфікації №1 від 20.07.2018 року  контрагентом поставлені позивачу ТМЦ-запасні частини (а.с.14 том 5)
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, виписки з банківських рахунків (а.с.15-33, 127-139 том 5)
Як зазначив відповідач в акті перевірки, видаткові накладні, виписані ТОВ «Буд-Практик»  не містять обов`язкові реквізити (дані покупця не містять повної інформації: відсутня адреса, реквізити банку, код ЄДРПОУ, ІПН, відсутнє поле «склад», «місце складання»
В товарно-транспортній накладній не в повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, посвідчення водія, дані пункту навантаження та розвантаження, відсутня інформація щодо стану перевезення, номеру пломби, відсутня інформація  в полі «бухгалтер», «Документи з вантажем», «маса брутто», відсутній підпис відповідальної особи  тощо.
До перевірки не надано документи, що підтверджують якість товару; заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані на перевезення та іншої інформації про вантаж; документи, що підтверджують оприбуткування позивачем отриманих від контрагента ТМЦ, документи складського обліку.
За податковою інформацією штатна чисельність ТОВ «Буд-Практик» не відповідає основному виду діяльності  та обсягам виконаних операцій на користь позивача, відсутня інформація про наявність у підприємства автомобільного чи іншого транспорту, устаткування.
По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Буд-Практик» запасних частин у інших суб`єктів господарювання, а товариство не є виробником або імпортером запасних частин.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Ділова Ідея».
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Ділова Ідея» (постачальник) укладено договір поставки №08/02 від 02.08.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця певний       товар, а покупець прийняти такий товар та оплатити його вартість у повному обсязі на умовах та в порядку, визначених цим договором. (п.1.1 договору)
Асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Спеціфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід`ємною частиною даного договору. (п.2.1) (а.с.35-37 том 5)
Відповідно до Специфікації №1 від 14.08.2018 року  контрагентом поставлені позивачу ТМЦ-запасні частини (а.с. 38 том 5)
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, виписки з банківських рахунків (а.с.39-46 том 5)
Як зазначив відповідач в акті перевірки, видаткові накладні, виписані ТОВ «Ділова Ідея»  не містить обов`язкові реквізити (дані покупця не містять повної інформації: відсутня адреса, реквізити банку, код ЄДРПОУ, ІПН, відсутнє поле «склад», «місце складання»
В товарно-транспортній накладній не в повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, посвідчення водія, дані пункту навантаження та розвантаження, відсутня інформація щодо стану перевезення, номеру пломби, відсутня інформація  в полі «бухгалтер», «Документи з вантажем», «маса брутто», відсутній підпис відповідальної особи  тощо.
До перевірки не надано документи, що підтверджують якість товару; заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані на перевезення та іншої інформації про вантаж; документи, що підтверджують оприбуткування позивачем отриманих від контрагента ТМЦ, документи складського обліку.
За податковою інформацією штатна чисельність ТОВ «Ділова Ідея» не відповідає основному виду діяльності  та обсягам виконаних операцій на користь позивача, відсутня інформація про наявність у підприємства автомобільного чи іншого транспорту, устаткування.
По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Ділова Ідея» запасних частин у інших суб`єктів господарювання, а товариство не є виробником або імпортером запасних частин.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Лотус Сіті».
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Лотус Сіті» (постачальник) укладено договір поставки №08/07 від 07.08.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця певний       товар, а покупець прийняти такий товар та оплатити його вартість у повному обсязі на умовах та в порядку, визначених цим договором. (п.1.1 договору)
Найменування та ціна товару, якісні та кількістні характеристики товарів, що є предметом  поставки за цим договором, визначаються у видаткових та/або рахунках на кожну партію товару окремо та які відповідно до ч.2 ст.266 ГК України визначаються Спеціфікацією (п.1.2 Договору (а.с.47-49 том 5)
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткові накладні, податкові накладні, рахунки на оплату, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, виписки з банківських рахунків (а.с.50-64, 127-139 том 5)
Як зазначив відповідач в акті перевірки, видаткові накладні, виписані ТОВ «Лотус Сіті»  не містять обов`язкові реквізити (дані покупця не містять повної інформації: відсутня адреса, реквізити банку, код ЄДРПОУ, ІПН, відсутнє поле «склад», «місце складання»
В товарно-транспортних накладних не в повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, посвідчення водія, дані пункту навантаження та розвантаження, відсутня інформація щодо стану перевезення, номеру пломби, відсутня інформація  в полі «бухгалтер», «Документи з вантажем», «маса брутто», відсутній підпис відповідальної особи  тощо.
До перевірки не надано документи, що підтверджують якість товару; заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані на перевезення та іншої інформації про вантаж; документи, що підтверджують оприбуткування позивачем отриманих від контрагента ТМЦ, документи складського обліку.
За податковою інформацією штатна чисельність ТОВ «Лотус Сіті» не відповідає основному виду діяльності  та обсягам виконаних операцій на користь позивача, відсутня інформація про наявність у підприємства автомобільного чи іншого транспорту, устаткування.
По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Лотус Сіті» запасних частин у інших суб`єктів господарювання, а товариство не є виробником або імпортером запасних частин.
Щодо господарських операцій з ТОВ «Еліфент Інвест».
Між позивачем (замовник) та ТОВ «Еліфент Інвест» (постачальник) укладено договір поставки №06/07 від 07.06.2018, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця певний       товар, а покупець прийняти такий товар та оплатити його вартість у повному обсязі на умовах та в порядку, визначених цим договором. (п.1.1 договору)
Асортимент та ціна на товар, що поставляється, визначаються на підставі Спеціфікації постачальника, погодженої покупцем, яка є невід`ємною частиною даного договору. (п.2.1) (а.с.65-67 том 5)
Відповідно до Специфікації №1 від 20.06.2018 року  контрагентом поставлені позивачу ТМЦ-запасні частини (а.с.68 том 5)
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано видаткова накладна, податкова накладна, рахунок на оплату, товарно-транспортна накладна, платіжні доручення, виписки з банківських рахунків (а.с.69-73 том 5)
Як зазначив відповідач в акті перевірки, видаткова накладна, виписана ТОВ «Еліфент Інвест»  не містить обов`язкові реквізити (дані покупця не містять повної інформації: відсутня адреса, реквізити банку, код ЄДРПОУ, ІПН, відсутнє поле «склад», «місце складання»
В товарно-транспортній накладній не в повному обсязі зазначені обов`язкові реквізити: відсутня інформація щодо причепа, посвідчення водія, дані пункту навантаження та розвантаження, відсутня інформація щодо стану перевезення, номеру пломби, відсутня інформація  в полі «бухгалтер», «Документи з вантажем», «маса брутто», відсутній підпис відповідальної особи  тощо.
До перевірки не надано документи, що підтверджують якість товару; заявки на перевезення товару з вказанням необхідних відомостей про найменування та кількість вантажу, адреси навантаження та розвантаження, відстані на перевезення та іншої інформації про вантаж; документи, що підтверджують оприбуткування позивачем отриманих від контрагента ТМЦ, документи складського обліку.
За податковою інформацією штатна чисельність ТОВ «Еліфент Інвест» не відповідає основному виду діяльності  та обсягам виконаних операцій на користь позивача, відсутня інформація про наявність у підприємства автомобільного чи іншого транспорту, устаткування.
По ланцюгу постачання не встановлено придбання ТОВ «Еліфент Інвест» запасних частин у інших суб`єктів господарювання, а товариство не є виробником або імпортером запасних частин.
Також позивачем надано журнали довіреностей ТОВ «Макон ЛТД» за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року (а.с.73-78 том 5)
На підтвердження оприбуткування товарно-матеріальних цінностей, отриманих за договорами з контрагентами ТОВ «Ардок», ТОВ «Лотус Сітіл», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Стартфорд», ТОВ «Домініон», ТОВ «Буд Практика», позивачем надані касові ордери, копії наказів про оприбуткування металолому при проведенні ремонтів транспортних засобів, прибуткові ордери на металолом та обороти по рахунку 209 за грудень 2017 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, вересень 2018 року (а.с.144-212 том 5), а також картки складського обліку матеріалів, придбаних у контрагентів (а.с.242-250 том 5, а.с.1-104 том 6)
Як визначено частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: 
назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до   Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському  обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (далі – Положення №88) (…) залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Згідно п.2.5 Положення №88 (…) повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі підтвердження можуть бути підтверджені, зокрема,   письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.
Як свідчать матеріали справи видаткові накладні, надані ТОВ «Ардок», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Фор-Постач», ТОВ «Стартфорд», ТОВ «Домініон», ТОВ «Буд-Практик», ТОВ «Ділова Ідея», ТОВ «Лотус Сіті», ТОВ «Еліфент Інвест» мають реквізити: 
Назву документа – «видаткова накладна», номер та дату складання;
Назву підприємств, від імені яких складено документ  (постачальник), з зазначенням його коду за ЄДРПОУ, індивідуального податкового номеру, адреси та банківських реквізітів; покупець «ТОВ «Макон ЛТД»;
Зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посилання на договір, найменування товару, його кількість та одиницю виміру, ціну, а також вартість без ПДВ, ПДВ, вартість з ПДВ;
Посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: від постачальника – керівник, його прізвище; від покупця -  посада та прізвище відповідальної особи з посиланням на номер та дату довіреності, які підтверджуються   витягами з журналу довіреностей, наданих позивачем (а.с.73-78 том 5);
Особисті підписи осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що видаткові накладні, визначені податковим органом в акті перевірки як такі, що не мають обов`язкових реквізітів, - відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо обов`язкових реквізітів первинних документів та містять відомості про господарські операції по поставці товарів за укладеними договорами з вищезазначеними контрагентами.
Тому висновок податкового органу щодо відсутності у видаткових накладних обов`язкових реквізітів є неприйнятним.
Вказуючи на дефектність товарно-транспортних накладних, податковий орган посилається на п.8.26, п.11, п.14.4 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року (длаі – Правила), а саме: основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.
Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.
Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.
Остаточний розрахунок за перевезення вантажів провадиться Замовником на підставі рахунку Перевізника, який має бути виписаний не пізніше трьох днів після виконання перевезень з доданням товарно-транспортних накладних. 
Рахунок за виконані перевезення виписується на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних накладних.
Вантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.
Між тим, відповідно до п.11.1 Правил товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Спірні товарно-транспортні накладні містять обов`язкові реквізити: 
-назву – товарно-транспортна накладна;
-номер та дату складання;
-найменування перевізника, замовника, вантажоодержувача, вантажовідправника;
-наийменування та кількість вантажу (або перелічені відповідно до видаткової накладної, або визначено видаткову накладну);
-автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер);
-пункти навантаження та розвантаження (наведені назви міст, які співпадають з містами реєстрації постачальника та покупця, його філії);
-посади, прізвища та підписи відповідальних осіб, вантажовідправника, вантажоодержувача та водія/експедитора.
Як визначено абзацем 9 частини другої статті 9 Закону №996 неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Як свідчать товарно-транспортні накладні, виписані при поставках товару від ТОВ «Ардок», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Фор-Постач» перевізником зазначено ПрАТ «Промстроймонтаж». 
В додатку 10 до акту перевірки наведена інформація про перебування позивача у господарських правовідносинах з ПрАТ «Промстроймонтаж» з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року. При цьому податковим органом не зазначено будь-яких порушень по взаімовідносинам позивача з зазначеним перевізником.
Вивчивши спірні товарно-транспортні накладні, суд приходить до висновку, що відсутність заявок на перевезення товару, окремих реквізітів в товарно-транспортних накладних  (перелік видаткових накладних замість найменування та кількості вантажу; відсутність повної адреси пунктів навантаження та розвантаження) при перевезенні позивачем власного вантажу в сукупності з іншими наданими ТОВ «Макон ЛТД» первинними документами не позбавляють можливості ідентифікувати господарські операції з контрагентами по поставці товарно-матеріальних цінностей.
Крім того, суд зазначає, що складання товарно-транспортної накладної не за встановленою формою чи з помилками може свідчити про порушення правил перевезення вантажу, а не про нездійснення господарської операції, оскільки  Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні встановлюють права та обов`язки, відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому товарно-транспортна накладна, подорожній лист, не є документами   первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу МТЦ.
Отже, ТТН призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним  транспортом.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що надані видаткові накладні, товарно-транспортні накладні не можуть бути підтвердженням реальності господарських операцій позивача внаслідок відсутності необхідних реквізитів. 
Суд вважає безпідставними посилання податкового органу на  відсутність документів, що підтверджують якість товарів (запасних частин), оскільки сертифікати якості чи походження товарів не належать до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік, та не містять відомостей про господарську операцію. 
Крім того, суд вважає за необхідне зазначати наступне.
Як свідчать матеріали справи, предметом договорів поставки, укладених позивачем з ТОВ «Ардок», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Фор-Постач», ТОВ «Стартфорд», ТОВ «Домініон», ТОВ «Буд-Практик», ТОВ «Ділова Ідея», ТОВ «Лотус Сіті», ТОВ «Еліфент Інвест» є запасні частини для транспортних засобів.
Відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, затвердженому постановою КМУ №1200 від 11.11.2009 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі – Порядок №1200) він визначає механізм провадження торгівельної діяльності у зазначених сферах торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували у користуванні і були зареєстровані в установленому законом порядку.
На підставі п.2 Порядку №1200 його дія поширюється на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності, які здійснюють передачу для реалізації транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, оптову та роздрібну торгівлю ними і оформлення необхідних документів.
Як визначено пунктом 10 Порядку №1200 нові транспортні засоби, транспортні засоби, що перебували у користуванні, їх складові частини, виготовлені в Україні та/або ввезені на митну територію України, що мають ідентифікаційні номери, допускаються до продажу у разі відповідності обов`язковим вимогам, визначеним законодавством, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно із законодавством.
Таким чином, складові частини транспортних засобів, які мають ідентифікаційні номери,  підтверджуються сертифікатом відповідності.
З огляду на загальний обсяг придбаних позивачем запчастин можуть бути кваліфіковані як складові частини транспортних засобів двигуни та рами на автомобілі МАЗ, КАМАЗ, придбані ТОВ «Макон ЛТД» у контрагентів.
Відповідно до пункту 1 постанови КМУ №738 від 09.06.2011 року «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що пропуск  колісного  транспортного  засобу, який підлягає державній  реєстрації в територіальному органі з надання сервісних послуг  МВС (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі-обладнання) на митну територію України з   метою  вільного  обігу,  а  також  перша  державна  реєстрація транспортного   засобу, введення в обіг обладнання   здійснюється за  наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.
Абзацем 5 пункту 1 вказаної постанови КМУ встановлено, що Міністерство   інфраструктури  забезпечує доступ  до Державного реєстру  сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання, виданих  уповноваженими органами  або органами із сертифікації,  Державній службі з   безпеки  на транспорті, Міністерству внутрішніх справ та Державній фіскальній службі.
Таким чином, відповідач для визначення обов`язковості надання сертифікату  відповідності на запчастини до транспортних засобів повинен був під час перевірки встановити чи відбувалося під час поставки запчастин імпорт або введеня в обіг цього обладнання; визначити, чи мають запасні частини ідентифікаційні номери; отримати  з Державного реєстру сертифікатів відповідності витяги на відповідне обладнання.
Однак, податковий орган не здійснив жодної із зазначених дій, що спростовує твердження відповідача про обов`язковість наявності сертифікату відповідності на запасні частини для транспортних засобів з підстав відсутності доказів такої обов`язковості.
З огляду на викладене, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товарів не є доказом наявності складу податкового правопорушення, оскільки їх відсутність не впливає на реальність господарських операцій.
На підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів придбаних у ТОВ «Ардок», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Фор-Постач», ТОВ «Стартфорд», ТОВ «Домініон», ТОВ «Буд-Практик», ТОВ «Ділова Ідея», ТОВ «Лотус Сіті», ТОВ «Еліфент Інвест» позивачем надані прибуткові ордери, картки складського обліку матеріалів, які в сукупності з первинними документами на підтвердження здійснення господарських відносин за укладеними договорами, підтверджують оприбуткування в бухгалтерському обліку ТОВ «Макон ЛТД» товарно-матеріальних цінностей, придбаних у вищезазначених контрагентів.
Суд першої інстанції, не приймаючи вказані документи в підтвердження позивачем оприбуткування в своєму бухгалтерському обліку товарно-матеріальних цінностей, придбаних у вищезазначених контрагентів дійшов до висновку про порушення ТОВ «Макон ЛТД» порядку надання документів, визначених ст.44.6, ст.44.7 Податкового Кодексу України.
В акті перевірки зазначено, що товариством на запит від 08.01.2019 року щодо надання документів та пояснень  станом на дату складання акту надано відповідь від 16.01.2019 року та копії запитуваних документів на 349 аркушах (додаток 11 до акту).
Не надано до перевірки заявки на перевезення товару, сертифікати якості виробника, будь-які документи, які підтверджують навантаження-розвантаження будівельних матеріалів, документів, що підтверджують оприбуткування отриманих будівельних матеріалів та запчастин.
Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки визначено в додатку 4 до акту перевірки, який є його невід`ємною частиною.
Як вбачається з додатку 4 перевірка проводилася вибірковим порядком:  накладних, рахунків, актів, матеріальних звітів, вантажно-митних декларацій, сертифікатів якості, посвідчень про походження ТМЦ, інших первинних документів, платіжних доручень, виписок банку, розрахунків коригувань, договорів, додаткових угод (графа дохід); накладних, рахунків, актів виконаних робіт (послуг), інших первинних документів), відомостей витрат, подорожніх листів, сертифікатів якості, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, виписок банку, розрахунків коригувань, договорів, додаткових угод (графа витрати).
В наданих до податкового органу заперечень на акт перевірки від 07.02.2019 року №16 від 26.02.2019 року товариство  зазначило, що на запит відповідача від 08.01.2019 року листом від 16.01.2019 року надано копії витребуваних документів. Тому є незрозумілим зазначення відповідачем про ненадання певних документів, оскільки жодного акту про ненадання документів у відповідності до вимог п.85.6 ст.85 ПК України, пп.12 п.3 розділу ІІІ, пп.2 п.4 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків – юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, що затверджено наказом Мінфіну України №727 від 20.08.2015 року, податковим органом не складалося, додатково документи не витребовувалися. При цьому ненадання певних документів не може бути підставою для припущення недійсності господарських операцій. (а.с.164-167 том 1)
Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що податковим органом не доведено факт ненадання до перевірки таких первинних документів, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази ненадання цих документів до перевірки та невиконання позивачем вимог пунктів 44.3, 44.6 статті 44 Податкового кодексу України. Перевірка первинних документів проводилася як суцільним, так і вибірковим порядком, а актом перевірки не зафіксовано, які конкретно первинні документи надавалися позивачем під час перевірки, оскільки податковим органом вжито лише загальні терміни «накладні», «рахунки», «акти виконаних робіт (послуг)», «інші первинні документи» тощо, що унеможливлює подальшу ідентифікацію наданих до перевірки первинних документів.
Право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не є обмеженими поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховоного суду від 18 листопада 2019 року у справі №815/1088/15.
Таким чином, позивачем підтверджено оприбуткування в бухгалтерському обліку товарно-матеріальних цінностей, придбаних у ТОВ «Ардок», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Фор-Постач», ТОВ «Стартфорд», ТОВ «Домініон», ТОВ «Буд-Практик», ТОВ «Ділова Ідея», ТОВ «Лотус Сіті», ТОВ «Еліфент Інвест», а висновок суду першої інстанції про застосування вимог п.44.6 ст.44 ПК України та неприйняття певних первинних документів до уваги є помилковим. 
Розрахунки з постачальниками за договорами поставки ТОВ «Макон ЛТД» проводило як шляхом перерахування грошових коштів з поточних рахунків, так і шляхом видачі простих векселів.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.
Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя  відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.
В договорах поставки значиться, що покупець здійснює оплату за товар на умовах договору в порядку і формах, які не суперечать чинному законодавству України. При цьому мова щодо розрахунку векселем в цих договорах відсутня.
Між тим, відповідно ло пункту третього статті 180 Господарського кодексу України при укладанні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити істотні умови господарського договору, а саме: предмет, ціну та строк його дії.
Тобто, порядок розрахунку не є істотною умовою договору, що спростовує висновок суду першої інстанції про необхідність зазначення умовами договорів можливості здійснення розрахунків шляхом передачі цінних паперів. 
Як визначено частиною першою статті 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідокм недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був бби вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Оскільки договори, укладені позивачем з контрагентами, не визнавалися недійсними у встановленому законом порядку, також не визнавалися сторонами господарських договорів недійсними первинні документи, складені на виконання цих договорів,  тому суд не приймає доводи податкового органу щодо сумнівності розрахунків позивача з контрагентами шляхом  видачі цінних паперів.
На підтвердження використання отриманих від контрагентів товарно-матеріальних цінностей позивачем надані акти списання товарів, службові записки, накази, дефекті акти, оборотні рахунки,  договори оперативної оренди транспортних засобів, специфікації до цих договорів, акти приймання-передачі транспортних засобів в оперативну оренду, договори оренди автомобілів, угоди до них, акти прийому-передачі автомобілів відповідно до договорів оренди, додаткові угоди, акти списання товарів, накази про характер та ознаки проведення ремонтних робіт, службові записки, дефектні акти,  журнали довіреностей ТОВ «Макон ЛТД» за період з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року, касові ордери, копії наказів про оприбуткування металолому при проведенні ремонтів транспортних засобів, прибуткові ордери на металолом та обороти по рахунку 209, а також картки складського обліку матеріалів, придбаних у контрагентів.
Зазначені документи, в сукупності з наданими ТОВ «Макон ЛТД» первинними документами на виконання господарських договорів, укладених з контрагентами та документами, які підтвержують оприбуткування придбаних ТМЦ в бухгалтерському обліку ТОВ «Макон ЛТД», підтверджують використання у власній господарській діяльності позивача запасних частин для транспортних засобів на суму 8386396,63 грн., отриманих від ТОВ «Ардок», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Фор-Постач», ТОВ «Стартфорд», ТОВ «Домініон», ТОВ «Буд-Практик», ТОВ «Ділова Ідея», ТОВ «Лотус Сіті», ТОВ «Еліфент Інвест», а саме – здійсненні поточних ремонтів власних та орендованих транспортних засобів.
Крім того, ці документи, з урахуванням основного виду діяльності позивача, підтверджують утримання ТМЦ на складі для подальшого продажу в умовах власної господарської діяльності, перебування в процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва позивача, виконання робіт та надання послуг тощо, тобто документи підтверджують направленість ТОВ «Макон ЛТД» на отримання економічної вигоди від здійснення господарської діяльності.
Основним видом діяльності ТОВ «Макон ЛТД» є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (КВЕД 45.20)
Для здійснення господарської діяльності позивач використовував  власні та орендовані основні засоби, що підтверджується наданими договорами, укладеними ТОВ «Макон ЛТД» щодо отримання приміщень та транспортних засобів в оренду/суборенду, актами приймання-передачі. Умовами цих договорів на орендаря покладається обов`язок підтримання об`єкту оренди  в належному технічному стані, проведення технічного обслуговування та здійснення  поточних ремонтів.
Суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що замінюючи на окремих орендованих автомобілях двигуни, генератори, рессори та мости, позивач здійснював капітальний ремонт, що не передбачено договорами оренди транспортних засобів, з наступних підстав.
Згідно п. 3.13 Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого Наказом Мінтрансу України №102 від 30.03.1998 року (далі – Положення №102) до поточного ремонту дорожніх транспортних засобів (ДТЗ)  належать роботи, пов`язані з одночасною заміною не більше двох базових агрегатів (крім кузова та рами).
Відповідно до п.3.14 Положення №102 будь-який ремонт агрегатів належить до поточного ремонту ДТЗ.
На підставі п.3.16 Положення  №102 до капітального ремонту належать роботи, пов`язані із заміною кузова для автобусів та легкових автомобілів, рами для вантажних автомобілів або одночасною заміною не менш трьох базових агрегатів. До капітального ремонту причепів належать роботи, пов`язані з заміною рами.
Перелік базових агрегатів ДТЗ визначений у Додатку Г до Положення №102, а саме: двигун з картером зчеплення в зборі; коробка передач, роздавальна коробка; гідромеханічна передача; задній міст (вісь); середній міст (вісь); передня вісь (міст); рельове керування; кабіна вантажного та кузов легкового автомобілю; кузов автобусу; рама; підйомне обладнання платформи автомобіля-самоскида.
Службові записки про необхідність проведення ремонту автомобілів, дефектні акти, накази про характер та ознаки проведених ремонтних робіт, акти списання запасних частин,  свідчать, що ремонті роботи автомобілів є поточними, та не відносяться до капітального ремонту ДТЗ.
Серед придбаних у контрагентів товарів значиться «рама КАМАЗ 65115 з кабіною», роботи з заміною якої  належать до капітального ремонту. Проте, станом на 30.09.2018 року зазначені запасні частини перебували на складі ТОВ «Макон ЛТД» та не використовувалися для ремонту ДТЗ.
Таким чином, позивачем здійснені поточні, а не капітальні, ремонти власних та орендованих транспортних засобів, що виключає сумніви стосовно використання у власній господарській діяльності позивача зазначених запасних частин, отриманих від ТОВ «Ардок», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Фор-Постач», ТОВ «Стартфорд», ТОВ «Домініон», ТОВ «Буд-Практик», ТОВ «Ділова Ідея», ТОВ «Лотус Сіті», ТОВ «Еліфент Інвест» на суму 8386396,63 грн.
Щодо господарських операцій по наданню клінінгових послуг позивачу ТОВ «Ларна» податковий орган зазначив про дефектність актів надання послуг, оскільки вони не містять «місця складання», тому неможливо встановити адресу складання документу (місто, вулиця, будинок), в зв`язку з чим ці акти не мають сили первинного документу.  Отже, позивач неправомірно формував регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі цих документів.
Такі висновки податкового органу не є слушними, оскільки  акти надання послуг, складені на виконання робіт за договорами з ТОВ «Ларна», містять всі обов`язкові реквізити: назву і номер; дату складання; назву підприємств, від імені яких складено документ; зміст господарської операції; обсяз господарської операції, одиницю її виміру; посади, прізвища, особисті підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення з боку замовника та виконавця.
Отже, акти надання послуг відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять відомомсті про господарські операції, дозволяють їх ідентифікувати, що спростовує висновки відповідача про їх дефектність.
Договори оренди приміщень, наданих ТОВ «Макон ЛТД», свідчать про те, що ТОВ «Ларна» виконувала послуги по прибиранню саме тих приміщень, які орендує позивач для власної господарської діяльності, до яких входили послуги: прибирання приміщень, прибирання ділянок прилеглих територій, догляд за газоном.
Акти надання послуг (січень-лютий 2018 року) свідчать, що здійснювався догляд за газоном, а не його підстригання, як помилково зазначив суд першої інстанції. Зазначений вид послуги передбачений додатками до договорів, укладених ТОВ «Макон ЛТД» з ТОВ «Ларна», якими розмежовується послуги по «догляду  за газоном» та послуги «посадка клумб та квітників».
 Таким чином, сукупність наданих позивачем первинних та облікових документів за договорами про надання клінінгових послуг, укладеними з ТОВ «Ларна», підтверджують реальність господарських операцій та свідчать про використання наданих послуг у власній господарській діяльності ТОВ «Макон ЛТД».
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Тобто, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.
На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.
Співставлення первинних, податкових, платіжних та облікових документів по господарським операціям позивача з ТОВ «Ардок», ТОВ «Ларна», ТОВ «Інекс Трейдінг», ТОВ «Фор-Постач», ТОВ «Стартфорд», ТОВ «Домініон», ТОВ «Буд-Практик», ТОВ «Ділова Ідея», ТОВ «Лотус Сіті», ТОВ «Еліфент Інвест»,  із документами, які підтверджують реальність таких господарських операцій, вказує, на те що спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних господарських операцій.
У податковому праві визначається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
За умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають за межами його впливу.
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію в своїх постановах, зокрема, від 17.04.2018 року у справі № 808/1543/17, від 07.03.2018 року у справі № 804/3420/16, від 27.03.2018 року у справі №816/809/17, відповідно до якої, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Податковим органом в акті перевірки не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
Не заслуговує на увагу посилання податкового органу, що контрагенти позивача не є виробниками поставлених йому товарів та відсутнє справжнє джерело первинного походження товарів, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні оцінюватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Відповідачем не надано доказів того, що  позивач знав або міг дізнатися  про те, що його контрагент порушує вимоги податкового законодавства, а також доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до зловживань контрагента у системі оподаткування. 
Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач як платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди. 
Посилання відповідача, що висновок про нереальність здійснення господарських операцій підтверджений податковою інформацію, є неприйнятними, оскільки  правильність нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.
У випадку посилання на таку інформацію, відповідач має надати докази, зокрема у вигляді винесення відносно таких осіб податкових повідомлень-рішень чи судових рішень, що набрали законної сили, якими встановлено факт порушення податкового законодавства.
При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень  форми Р №0001831413 від 13 березня 2019 року, яким донараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 3102645 та застосовано штрафні санкції в розмірі 1551322,50 грн; форми Р №0001861413 від 13 березня 2019 року, яким донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 2685072 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 1342536 грн; форми В4 №0001811413 від 13 березня 2019 року про зменшення суми розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2018 року в розмірі 159852 грн. Тому ці рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо збільшення податковим органом грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору суд зазначає наступне.
В ході проведення перевірки відповідачем встановлено перерахування ТОВ «Макон ЛТД» фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 доходу за посвідчення вірності копії документів (платіжне доручення від 09.07.2018 року №2813 на суму 250 грн.
Також встановлено перерахування позивачем фізичній особі – підприємцю ОСОБА_2 доходу за юридичні послуги згідно договору №1/09/18к від 03.09.2018 року, згідно рахунку 1/09 від 10.09.2018 року (платіжне доручення від 10.09.2018 року №3374) на суму 200000 грн.
Відповідно до пункту 177.8 статті 177 Податкового Кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.
Між тим, підпунктом 38.9 пункту 38 підрозділу 10 перехідних положень ПК України визначено, що під час нарахування (виплати) фізичним особам - підприємцям, місцезнаходженням або місцем проживання яких є тимчасово окупована територія (незалежно від системи оподаткування), доходу від здійснення ними підприємницької діяльності суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, зобов`язані утримати податок на доходи у джерела виплати. При цьому на таких осіб не поширюється дія пункту 177.8 статті 177 цього Кодексу.
Виходячи з того, що ОСОБА_1 , зареєстрована як ФОП,   на момент здійснення господарської операції з позивачем перебувала на податковому обліку в ГУ ДФС у Донецькій області, Маріупольське відділення, місце проживання – м. Донецьк, яке за розпорядженнями КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, від. 07.11.2014 року №1085-р відноситься до тимчасово окупованої території, тому податковий орган пришов до висновку, що позивача був зобов`язаний був утримати податок на доходи, виплачені  ФОП ОСОБА_1 .
Однак, відповідно до довідки від 12.07.2017 року №5813 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи (а.с.184 том 1) ОСОБА_1 змінила  зареєстроване місце проживання – м. Донецьк, на фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 має реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності №1488, видане Головним управлінням юстиції  у м. Києві 12.12.2014 року.
Оскільки дохід ФОП ОСОБА_1 в розмірі 250 грн був перерахований ТОВ «Макон ЛТД» 09.07.2018 року, коли її місцезнаходження та реєстрації було місто Київ, тому податковий орган помилково застосував положення пункту 38.9 ст.38  підрозділу 10 Перехідних положень ПК України до спірних правовідносин та донарахував позивачу податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.
На підставі викладеного  податкове повідомлення-рішення за формою Д №0003661303 від 13 березня 2019 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, пені, в розмірі 45 грн та в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 11,25 грн є протиправним та підлягає скасуванню. (а.с.173-174 том 1)
Також підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення за формою Д №0003671303 від 13 березня 2019 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 3,75 грн та в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 0,94 грн (а.с.175-176 том 1)
Однак, як свідчать матеріали справи, позивач перерахував  ФОП ОСОБА_2 дохід в розмірі 200000 грн 10.09.2018 року, на момент виплати якого ОСОБА_2 була зареєстрована у м. Донецьк, тому відповідачем правомірно застосовано до спірних правовідносин   положення пункту 38.9 ст.38  підрозділу 10 перехідних положень ПК України та донараховано позивачу податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.
Таким чином, податкове повідомлення рішення №0003661303 від 13 березня 2019 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 36000 грн є правомірним та скасуванню не підлягає.
Також є правомірним податкове повідомлення-рішення №0003671303 від 13 березня 2019 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 3000 грн.
Щодо застосування штрафних санкцій зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями відповідно до ст.127 ПК України суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 127.1 статті 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. 
Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.
Оскільки донарахування податків та штрафних санкцій по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_1 є безпідставним, тому штрафна санкція за порушення позивачем положень ст.38.9 ст.38  підрозділу 10 перехідних положень ПК України підлягає застосуванню як порушення, вчинене вперше, без ознак повторності.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення №0003661303 від 13 березня 2019 року є протиправним та підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 9000 грн.
Також є протиправним та підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення №0003671303 від 13 березня 2019 року в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 750 грн.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Макон ЛТД» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Суд не приймає в якості доказів наданий ТОВ «Макон ЛТД» висновок експерта №1/11/5 від 04.02.2020 року, оскільки зазначений висновок не був предметом дослідження судом першої інстанції, а позивач не навів поважних причин неможливості замовлення та надання такого висновку до суду першої інстанції, при розгляді справи по суті.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, що обумовлює    задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції  та прийняття постанови про задоволення позову.
Відповідно до ст.139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань податкового органу  судові витрати по справі в розмірі 19210 + 28815 (а.с.3 том 1, а.с.1 том 7)
Керуючись статтями 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі  №200/7516/19-а – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року у справі  №200/7516/19-а – скасувати.
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- форми Р №0001831413 від 13 березня 2019 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» збільшено грошове зобов`язання за платежем з податку на додану вартість в розмірі 3102645 грн та застосовано штрафні (фінансові)  санкції в розмірі 1551322,50 грн; 
-форми Р №0001861413 від 13 березня 2019 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» збільшено грошове зобов`язання за платежем з податку на прибуток в розмірі 2685072 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 1342536 грн; 
-форми В4 №0001811413 від 13 березня 2019 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2018 року в розмірі 159852 грн.
Визнати протиправними та скасувати частково податкові повідомлення-рішення:
- за формою Д №0003661303 від 13 березня 2019 року в частині збільшення товариству з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, пені, - в розмірі 45 грн та в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 9011,25 грн;
- за формою Д №0003671303 від 13 березня 2019 року в частині збільшення товариству з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД» суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 3,75 грн та в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 750,94 грн.
Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макон ЛТД»(код ЄДРПОУ 20334631, адреса: 84301, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 6) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (ЄДРПОУ 43142826, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, буд. 59) судові витрати по справі в розмірі 48 025 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 03 березня 2020 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст.328 КАС України.
Повне судове рішення складено 03 березня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                    І.Д. Компанієць 

Судді                                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                       Т.Г. Гаврищук