Справа № 450/3871/18                                Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/2438/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:53

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

               06 лютого 2020 року                                          м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого – судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 травня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа – приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», про стягнення виплаченого страхового відшкодування за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 

                            в с т а н о в и л а: 
У листопаді 2018 року приватне акціонерне товариство (далі – ПрАТ) «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулась до суду з позовом, в якому просила в порядку суброгації стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 60541 грн. 88 коп., які страхова компанія виплатила ОСОБА_2 на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу марки «CITROEN JUMPY» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), що сталась 02.04.2016 року з вини відповідача ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом марки «ВАЗ 11193» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , оскільки ПрАТ «Європейський страховий союз», який є страховиком забезпеченого транспортного засобу, не сплатив позивачу вказаної суми страхового відшкодування на заявлену до нього претензію.  
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 травня 2019 року в задоволенні позову ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відмовлено.
Рішення суду оскаржив позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», просить рішення скасувати з підстав порушення норм матеріального права і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачене страховою компанією страхове відшкодування в розмірі 11541 грн. 88 коп. та понесені судові витрати.
Апелянт вважає помилковим висновок суду, що поліс винної в ДТП особи покриває шкоду у межах 100000 грн., оскільки дія розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 року №3470, яким збільшено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну третіх осіб, до 100000 грн., набрало законної сили лише 19.02.2016 року, а тому не підлягає застосуванню до полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були укладені раніше.
Апелянт зазначає, що оскільки згідно з полісом ліміт відповідальності страховика забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 11193», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за заподіяння шкоди майну становив 50000 грн., а франшиза – 1000 грн., то з винної особи підлягає стягненню сума виплаченого позивачем страхового відшкодування, яка не покривається за рахунок ліміту відповідальності страховика забезпеченого транспортного засобу, зменшеного на суму франшизи, і становить 11541 грн. 88 коп. (60541 грн. 88 коп. – 49000 грн. = 11541 грн. 88 коп.), відтак, суд мав би частково задовольнити позовні вимоги, пред`явлені до ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29.01.2020 року, є дата складення повного судового рішення – 06.02.2020 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом марки «ВАЗ 11193» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , 02.04.2016 року о 16 год. 00 хв. на вул.Підзамче, 50 в с.Старе Село Пустомитівського району Львівської області сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «CITROEN JUMPY» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 (а.с.7, 16).
Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1301-15-00295 від 12.10.2015 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховиком) та ОСОБА_2 (страхувальником), останній застрахував свій транспортний засіб, зокрема, від пошкодження внаслідок ДТП (а.с.6).
Згідно страхового акту №ЗСКА-5085 від 11.04.2016 року (а.с.14), страховик ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»  визначив розмір страхового відшкодування – 60541 грн. 88 коп., яке підлягало виплаті страхувальнику ОСОБА_2 шляхом перерахування коштів ТОВ «Ілта Львів» – СТО, що здійснювало ремонт транспортного засобу, згідно з платіжним дорученням №6437 від 11.04.2016 року (а.с.15).
На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз» (страховий поліс №АЕ 8451281 з терміном дії до 08.08.2016 року (а.с.47,97)), проте, шкода, завдана відповідачем ОСОБА_1 , страховиком забезпеченого транспортного засобу відшкодована не була (а.с.19).
Згідно із вказаним полісом, ліміт відповідальності страховика забезпеченого транспортного засобу за шкоду, завдану майну третіх осіб, становив 50000 грн., а франшиза – 1000 грн.
Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 29.12.2015 року №3470 (а.с.48), збільшено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну третіх осіб, до 100000 грн., однак, згідно з пунктами 1 та 2 цього розпорядження, установлений розмір страхових сум підлягав застосуванню до договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених після набрання чинності цим розпорядженням, а саме, з дня його офіційного опублікування, – з 19.02.2016 року.
У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У відповідності до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 
Отже, з урахуванням наведених вище норм, страховик потерпілої в ДТП особи має право на стягнення в порядку суброгації з винної в ДТП особи страхового відшкодування, яке він виплатив страхувальнику (потерпілому) на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (договору майнового страхування).
Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 цього Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідачки ОСОБА_1 на момент вчинення нею ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», що підтверджується полісом №АЕ8451281  обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому названий страховик забезпеченого транспортного засобу несе відповідальність за шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_2 , в межах ліміту відповідальності – 50000 грн., за вирахуванням суми франшизи 1000 грн., оскільки відповідно до ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Згідно зі ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
На підтвердження фактичного розміру майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, позивач надав рахунок СТО – ТОВ «Ілта Львів», яке здійснювало відновлювальний ремонт пошкодженого в ДТП транспортного засобу потерпілого (а.с.10).
ПрАТ «Європейський страховий союз» є діючою юридичною особою, а тому його обов`язок, як страховика забезпеченого транспортного засобу, по виплаті страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності не може бути покладений на страхувальника ОСОБА_1 , оскільки в силу наведених вище норм закону, для повного відшкодування завданої нею шкоди вона зобов`язана сплатити потерпілому (а в даному випадку – страховику потерпілого) лише різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яку повинен здійснити страховик забезпеченого транспортного засобу.
Отже, вимоги позивача за апеляційною скаргою про часткове задоволення позову є законними, а тому з відповідача у користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого потерпілому ОСОБА_2 страхового відшкодування, яка не покривається за рахунок ліміту відповідальності страховика забезпеченого транспортного засобу (50000 грн.), зменшеного на суму франшизи (1000 грн.), і становить 11541 грн. 88 коп. (60541 грн. 88 коп. – 49000 грн. = 11541 грн. 88 коп.).
Суд першої інстанції вказаних вище вимог закону не врахував, не дав належної правової оцінки доказам, які сторони подали на підтвердження своїх вимог та заперечень, що призвело до неправильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову з наведених вище мотивів.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача (19%), понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви (1762 грн.) та апеляційної скарги (2643 грн.) підлягають стягненню з відповідача у користь позивача в розмірі 836 грн. 95 коп., пропорційно до розміру задоволених вимог, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити частково.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 травня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (м.Київ, вул.Івана Федорова, 32а, ЄДРПОУ 30859524) виплачене страхове відшкодування в розмірі 11541 гривень 88 копійок.
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 у користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 836 гривень 95 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 06 лютого 2020 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М. 

Судді:                                                                         Копняк С.М.         

                                                                               Ніткевич А.В.