ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17351/19                                       Прізвище судді (суддів) першої інстанції:                                                                                                                                 Чудак О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року (прийнята в порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) за розглядом заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтня 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 09 липня 2019 року №151.
11 жовтня 2019 року представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта - рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 09 липня 2019 року №151, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України - до моменту набрання чинності судовим рішенням по суті позовних вимог.
В обґрунтування заяви зазначено, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 09 липня 2019 року №151 є протиправним, залишає ОСОБА_1 без засобів до існування та порушує права третіх осіб, захист інтересів яких здійснювався позивачем, зокрема у кримінальних провадженнях. 
Окрім того, представник заявника вказав на наявність ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення. 
Таким чином, представник ОСОБА_1 стверджував, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить ефективний захист або поновлення порушених позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову, якою клопотання про забезпечення позову задоволити.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду.
11 грудня 2019 року під час судового засідання ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Костюк Л.О. Дана заява обґрунтована тим, що суддя Костюк Л.О. не дала можливості надати пояснення та отримати відповіді від представника відповідача.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Костюк Л.О. - визнано необґрунтованою та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді Костюк Л.О. іншим складом суду, передати справу    №640/17351/19 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача    Костюк Любові Олександрівни в адміністративній справі № 640/17351/19.
Таким чином, враховуючи, що обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі, відпали, колегія суддів приходить до висновку про необхідність поновлення провадження у справі та призначення справи до розгляду у судове засідання на 22 січня 2020 року об 10 год. 50 хв.
На підставі вище зазначеного повістками - повідомленнями Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.грудня 2019 призначено до розгляду питання щодо поновлення провадження у справі та розгляду на 22 січня 2020 року на 10 год. 50 хв.
Перевіривши матеріали справи, керуючись ст.237 КАС України, під час розгляду питання про поновлення провадження у справі, колегія суддів протокольною ухвалою постановила, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року у справі за розглядом заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення, поновити та розглянути справу у судовому засіданні на 22 січня 2020 року об 10 год. 50 хв.
Щодо заявленого під час розгляду справи, 23 січня 2020 року позивачем клопотання про  винесення окремої ухвали щодо судді Окружного адміністративного суду м. Києва Чудак О.М. та направленням її до Генеральної прокуратури України, колегія суддів зазначає наступне.
Зазначене вище клопотання позивача обґрунтоване виступом Президента України у м. Давосі про очищення судової влади.
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення зазначеного вище клопотання щодо винесення окремої ухвали щодо судді Чудак О.М. та направлення її до Генерально прокуратури України.
Щодо посилання ОСОБА_1 Г . на те, що суддя суду першої інстанції неправомірно розглянув заяву позивача про забезпечення позивача у спрощеному провадженні, колегія суддів зазначає наступне.
Так, колегія суддів звертає увагу на те, що суддею суду першої інстанції розглянуто заяву ОСОБА_1 справу без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги зазначені вище посилання, оскільки ч.1 ст.154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що відсутні об`єктивні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів. Доводів заявника, що оскаржуване рішення має очевидні ознаки протиправності, то таких обставин судом наразі не встановлено, а обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення можуть предметом дослідження виключно під час розгляду справи по суті.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Так, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України  суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання рішення адміністративного суду, недопустимості завдання позивачеві непоправної шкоди, що може призвести до неможливості виконання рішення суду в майбутньому. При цьому, позивач повинен навести докази для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
Колегія суддів зазначає, що  при розгляді заяви про забезпечення позову повинен встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.. 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Розглядаючи та вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Колегія суддів зазначає, що згідно з Рекомендацією №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.
Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.
Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що до ОСОБА_1 було застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення у формі позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України. Разом з тим, мотивуючи в заяві наявність підстав для зупинення дії оскаржуваного рішення, представником позивача на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються вимоги щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, до суду не надано жодних доказів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Щодо доводів заявника, що оскаржуване рішення має очевидні ознаки протиправності, колегія суддів зазначає наступне.
Так, судом апеляційної інстанції під час розгляду справи витребувано та досліджено рішення Дисциплінарної палати КДК м. Києва №151 від 09.07.2019 року (а.с.78-92) та копію з оригінала заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 174-179).
Згідно вказаного вище рішення встановлено, що «… дисциплінарна палата Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва дійшла до висновку про порушення адвокатом ОСОБА_1 положень статті 9 та статті 20 Правил адвокатської етики та пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
… За змістом вимог пункту 4 частини 2 статті 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено накладання на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю у разі системного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.
… Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги зміст вчинених адвокатом дій, обставини їх вчинення, наслідки, данні про особу адвоката, дисциплінарна палата КДК м. Києва дійшла висновку, що вказаними діями адвокат ОСОБА_1 систематично порушує Правила адвокатської етики, а саме положення статей 9 та 20 Правил адвокатської етики та пункту 1 частини 1 статті 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
За таких умов на адвоката Петруненка Віктора Григоровича має бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю.»
Таким чином, із зазначеного вище рішення від 09.07.2019 року №151, не випливає його очевидна протиправність, а обґрунтування останнього може бути досліджено під час розгляду справи по суті.
Окрім зазначеного вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що надані в судовому засвіданні докази не мають відношення до предмету розгляду спору.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано достатніх доказів в обґрунтування заяви та належних доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі  та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення клопотання  позивача про вжиття заходів забезпечення позову.
Ознаки протиправності оскаржуваного рішення та дій підлягають встановленню при вирішенні справи по суті.
Таким чином, колегія суддів всебічно дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку та погоджується з висновками суду першої інстанції, а саме з тим, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, тому заява про забезпечення позову є необгрунтованю та відсутн підстави для її задоволення.
При цьому, протиправність оскаржуваного рішень підлягає встановленню судом при вирішенні справи по суті.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення. 
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги  не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
           
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.
(Повний текст виготовлено - 28 січня 2020 року).

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк           

Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                    М.І. Кобаль