ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 808/1716/18	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                       Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в  режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2019 р. (суддя Лазаренко М.С., м. Запоріжжя) у справі №808/1716/18 
за заявою   ОСОБА_1  
про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року, - 

встановив:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року у справі № 808/1716/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправними дії Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неналежного проведення перерахунку позивачу пенсії, призначеної з 29.01.2014 р., відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV, в частині невключення до розрахунку коефіцієнта заробітної плати позивачу суми отримані в серпні 2004 року - 345,90 гривень (види нарахувань Бонус 050 - 226,00 грн., Бонус 052 - 113,00 грн.) як заробітну плату, нараховану за період роботи на ГРП "Інструментальник", відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV;
- зобов`язано Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області включити до розрахунку коефіцієнта заробітної плати позивачу суми, отримані в серпні 2004 року - 345,90 гривень (види нарахувань Бонус 050 - 226,00 грн., Бонус 052 - 113,00 грн.) як заробітну плату, нараховану за період роботи на ГРП "Інструментальник", відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV;
- зобов`язано відповідача зробити повторний перерахунок пенсії позивача та здійснити виплату недорахованих сум відповідно до вимог ч. 1 ст. 44, ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV з урахуванням мотивувальної частини даного рішення;
- відмовлено у задоволенні позовних вимог про: зобов`язання відповідача виключити з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії позивачу, періоди: з 01.05.2002 р. по 31.12.2002 р. , з 11.10.2004 р. по 21.11.2004 р., з 27.07.2011 р. по 21.04.2012 р., як час перебування на обліку в центрі зайнятості населення в місті Мелітополі, та з 01.07.2000 р. по 31.07.2000 р. і з 01.10.2005 р. по 31.01.2011 р., як період з найменшим заробітком відповідно до вимог ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV; зобов`язання відповідача провести позивачу індексацію пенсії з урахуванням фіксованої суми індексації, визначеної з базового місяця грудня 2013 року та індексу споживчих цін, за період з травня 2014 року вимог Закону України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, починаючи нарахування та виплату фіксованої суми індексації пенсії із травня 2014 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 р. в справі № 808/1716/18 залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі № 808/1716/18 змінено: доповнено резолютивну частину рішення після абзацу п`ятого абзацом наступного змісту: "Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Запорізької області про зобов`язання відповідача включити до розрахунку коефіцієнта заробітної плати суму, отриману у вересні 2004 року у розмірі 1366,17 грн.".
В іншій частині рішення залишено без змін.
17 грудня 2018 року за вказаним рішенням видано 2 виконавчих листа.

21 травня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі - позивач, заявник) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив суд:
- визнати дії відповідача при розрахунку пенсії позивача на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року протиправними, які полягають у фальсифікації наданих документів судам при розгляді справи № 808/1716/18 від 13.06.2018 року, а також при повторному перерахунку пенсії позивача: а) фальсифікації періодів оптимізації; б) фальсифікації індивідуальних відомостях про застраховану особу - зроблені виправлення після майже 13-річного внесення даних до відомостей; в) помилки у розрахунку стажу;
- зобов`язати відповідача виключити (оптимізувати) із розрахунку заробітної плати для нарахування пенсії наступні періоди: з 01.04.2002 року по 31.12.2002 року, з 01.10.2004 року по 30.11.2004 року, з 01.07.2011 року по 30.04.2012 року, як час перебування на обліку в Мелітопольському центрі зайнятості населення та з 01.10.2005 року по 31.01.2011 року, як період з найменшою зарплатнею з одночасним виключенням періоду з 01.10.1989 року по 30.09.1994 року до липня 2000 року, так як після липня 2000 року страховий стаж становить більше 90 місяців, на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок стажу згідно трудової книжки та індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 від 27.08.2013 року;
- зобов`язати відповідача включити в розрахунок коефіцієнта стажу не тільки повні місяці стажу, але й періоди страхового стажу на підставі ч. 3 ст. 24 та ч. 1 ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року;
- зобов`язати відповідача включити в розрахунок коефіцієнта заробітної плати суму 1366,17 грн., отриману у вересні 2004 року, як зарплатню, зароблену за період роботи з 01.10.2003 року по 26.07.2004 року в ГРП "Інструментальник" ЗАТ "ЗАЗ";
- зобов`язати відповідача провести перерахунок індексації пенсії за 2014 рік згідно вимог Закону України № 491-IV від 06.02.2003 року "Про індексацію грошових доходів населення" та постанови КМУ № 1078 від 17 липня 2003 року "Порядок проведення індексації грошових доходів населення", як занижені та невідповідаючі індексам споживчих цін за даними Держкомстату у 2014 році;
- зобов`язати відповідача зробити повторний перерахунок пенсії та здійснити виплату недоотриманих сум відповідно ч. 1 ст. 42 та ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2019 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Ухвала суду обґрунтована відсутністю підстав для задоволення заяви   ОСОБА_1 .  

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Зазначає, що Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не існує з 06.06.2019 р., а є Мелітопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр), який не є юридичною особою і підпорядкований Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Цьому є підтвердження в зміні коду ЄДРПОУ з 37927773 на 20490012. Останній код належить Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області. В ухвалі суду від 23.07.2019 р. вказується, що відповідач через канцелярію зареєстрував пояснення 15.07.2019 р. У своєму аналізі на пояснення відповідача позивач спробував звернути увагу суду, що пояснення підписані не начальником Мелітопольського ОУПФУ, а головою комісії з припинення об`єднаного управління. Тобто, організація, яка припинила своє існування майже 1,5 місяці тому, користується бланками, які вже їй не належать.
Зазначає, що після виконання рішення суду позивачу стали відомі обставини, які мали б для суду істотне значення при розгляді справи.
Аналізуючи рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2018р., можна припустити, що воно прийнято формально і спирається на надані до позовної заяви документи Пенсійного фонду.
Посилається на те, що зазначені позивачем обставини щодо врахування стажу роботи та розрахунку його пенсії в оскаржуваній ухвалі суду не знайшли свого відображення. Немає згадки про виключення періодів з підрахунку заробітної плати і думки суду з цього питання. Суд не дав належної правової оцінки доводам, викладеним у заяві, що в свою чергу свідчать про неповноту з`ясування обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.
Зазначає, що судами першої та другої інстанції при винесенні рішень були використані документи надані відповідачем, які не відповідали дійсності, що суттєво вплинуло на обґрунтування і законність винесених рішень. 
Однак, суд першої інстанції при розгляді заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 13.06.2018 р. не врахував всі викладені позивачем обставини і вимоги Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо розгляду даної категорії справ.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року.

21.10.2019 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» була здійснена реорганізація деяких територіальних органів Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком.
Згідно з додатком до вказаної постанови Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізької області приєднано до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області припинило свою діяльність як юридична особа 30.07.2019 року, про що було внесено запис за номером №11011120011003071 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Отже, твердження позивача, про те, що управління припинило своє існування 06.06.2019 року та користується бланками, які вже йому не належать - хибне.
На даний час позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ніякої «фальсифікації» пенсійних документів з боку працівників управління не було. Свої пояснення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі № 808/1716/18 управління надавало під час слухання справи в суді першої інстанції, проте позивачем в апеляційній скарзі не спростовується викладене.
Зазначає, що управління діяло винятково на підставі діючого законодавства.
Просить суд залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін; справу розглянути без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
11.11.2019 року від позивача до суду надійшов аналіз відзиву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач зазначає, що відзив на його апеляційну скаргу містить недостовірні відомості, внаслідок чого позивач не отримує в календарному році більшу суму, ніж його місячна пенсія.
          Ухвалою апеляційного суду від 24.12.2019 року (а.с. 186 т.2) здійснено заміну відповідача правонаступником, яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги.
Представник відповідача, що прийняв  участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, проти задоволення апеляційної скарги заперечував. 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у якості істотних для справи обставин, які, на думку позивача, не були і не могли бути відомі йому на час розгляду справи, посилається, зокрема на обставини, які були повідомлені Мелітопольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 211/Д-7 від 15 листопада 2018 року. Зазначає, що при розгляді судами першої та апеляційної інстанції справи №808/1716/18 взято до уваги сфальсифіковані докази щодо періодів оптимізації, індивідуальних відомостей про застраховану особу, а також допущені помилки в розрахунку стажу.

Суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача, оскільки:
- Дніпропетровським адміністративним апеляційним судом у постанові від 03 вересня 2018 року встановлено, що: "Страховий стаж позивача становить 38 років 1 місяць 15 днів (457 місяців), що підтверджено розпорядженням 828572 від 03.12.2014 р. (а.с. 34). Відповідно, доводи позивача про неправильне зазначення судом першої інстанції розміру страхового стажу, який, на думку позивача, повинен складати 457,5 місяців, є необґрунтованими";
- судом апеляційної інстанції перевірено та встановлено законність здійснення відповідачем дій щодо проведення оптимізації страхового стажу позивача за спірні періоди;
- судом надано оцінку вимогам позивача про зобов`язання відповідача включити до розрахунку коефіцієнта заробітної плати позивачу суму, отриману у вересні 2004 року у розмірі 1366,17 грн., та про зобов`язання відповідача провести індексацію пенсії з урахуванням фіксованої суми індексації, визначеної з базового місяця грудня 2013 року та індексу споживчих цін за період з травня 2014 року, вимог Закону України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078, починаючи нарахування та виплату фіксованої суми індексації пенсії із травня 2014 року;
- індивідуальні відомості про застраховану особу містять інформацію щодо предмета доказування, а саме: періодів трудового стажу та заробітної плати, які враховані для нарахування пенсії позивачу, на підставі яких судами було встановлено дійсні обставини справи. Одержання цього доказу з порушенням порядку, передбаченим законом судами при ухваленні рішень встановлено не було;
- на думку суду, є безпідставними посилання заявника на фальсифікацію індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 від 28.07.2013 року у зв`язку з отриманням заявником 22.01.2019 року нових індивідуальних відомостей за той самий період, оскільки відповідачем в поясненнях зазначається про те, що 23.02.2016 року релізом до патчу версії 1.2.3.1 підсистеми «WEB-COK» було оновлено програмне забезпечення, а саме у виписці стала відображатись ціла частина розрахованого значення кількості днів страхового стажу. Тобто, різниця в кількості днів пояснюється тим, що автоматизоване програмне забезпечення приведено у відповідність;
- без проходження процедури, встановленої законами України, неможливо посилатися на фальсифікацію наданих відповідачем документів, зокрема індивідуальних відомостей про застраховану особу від 22.01.2019 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги та заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року. позивач посилається на фальсифікацію територіальним управлінням Пенсійного фонду України наданих доказів, неповне з`ясування судами першої та апеляційної інстанції обставин по справі, невідповідність висновків обставинам справи, а також після виконання суду від 13.06.2018 року нарахування та виплати позивачу пенсії в меншому розмірі ніж передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду (ч. 2 ст. 361 КАС України).

В матеріалах справи відсутні копії вироку суду або ухвали про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, якими було б встановлено надання територіальним управлінням Пенсійного фонду України або його працівниками фальшивих письмових доказів. Отже, доводи позивача з цього приводу як підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є безпідставними.
Встановлення позивачем обставин щодо нарахування виплати йому пенсії після виконання рішення суду від 13.06.2018 року у меншому розмірі, ніж очікував позивач, а також, неповне з`ясування судами першої та апеляційної інстанції обставин по справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на які посилається позивач, також не можуть бути підставами для задоволення вказаної заяви, оскільки не свідчать про наявність обставин, які мали значення для вирішення спірних правовідносин та про які позивач об`єктивно не міг довідатись на час розгляду справи.
Водночас заява позивача про перегляд рішення суду від 13 червня 2018 року також містить інші вимоги та підстави позову.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч. 6 ст. 361 КАС України).
Згідно з п. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

          Верховний Суд у своїй постанові №552/137/15-ц від 29 серпня 2018 року зробив висновок, що нові докази не можуть бути підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
          Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні його заяви про перегляд рішення суду від 13 червня 2018 року за нововиявленими обставинами у зв`язку з відсутністю передбачених ч. 2 ст. 361 КАС України підстав для цього.

          За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і  процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а  тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись статтями 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2019 р. у справі №808/1716/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складений 27.01.2020  р.

   
Головуючий  суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко