ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № П/811/1934/17	

головуючий суддя І інстанції – Пасічник Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання: Чорнова Є.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Голованівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року в адміністративній справі № П/811/1934/17 за позовом   ОСОБА_1  до  Голованівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Голованівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2015 року № 4-17 про визначення та нарахування позивачу податкового зобов`язання в розмірі 22916,67 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкову вимогу від 02.09.2015 року № 408-23;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення                                      від 22.08.2016 року №5313-13 про визначення та нарахування позивачу податкового зобов`язання в розмірі 25000 грн.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року адміністративний позов  ОСОБА_1 було задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2015 року № 4-17 про визначення та нарахування ОСОБА_1 податкового зобов`язання в розмірі 22916,67 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкову вимогу від 02.09.2015 року № 408-23.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.08.2016 року № 5313-13 про визначення та нарахування ОСОБА_1  податкового зобов`язання в розмірі 25000 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Голованівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення та податкова вимога були прийняті у відповідності з приписами податкового законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2018 року апеляційну скаргу Голованівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Кіровоградській області було задоволено частково.
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року у справі №811/1934/17 було скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення № 5313-13                      від 22.08.2016 року та прийнято в цій частині нову постанову.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення № 5313-13 від 22.08.2016 року, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з транспортного податку за 2016 рік у розмірі 25000 грн.
В іншій частині постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року у справі №811/1934/17 було залишено без змін. 
Вказана постанова була оскаржена відповідачем в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 16.10.2019 року касаційну скаргу Голованівської об`єднаної державної податкової інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області було задоволено частково.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2018 у справі № П/811/1934/17 в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Голованівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 22.08.2016                     № 5313-13 про визначення податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 25000 грн. було скасовано.
Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2018 у справі № П/811/1934/17 було залишено без змін.
Як зазначив Верховний Суд, повнота з`ясування обставин у цій справі вимагає від суду витребування у відповідача або у Мінекономрозвитку інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, в тому числі і відомостей щодо пробігу транспортного засобу позивача, які враховувались при розрахунку середньоринкової вартості автомобіля ОСОБА_1 та впливають на визначення об`єкта оподаткування транспортним податком у звітному періоді.
03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі № П/811/1934/17 визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий  суддя Іванов С.М., судді:  Чепурнов Д.В. , Сафронова С.В.  
Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині визначення правомірності податкового повідомлення-рішення від 22.08.2016 року № 5313-13, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. 
Частиною 5 ст. 353 КАС України визначено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Як встановлено судом першої інстанції, протягом 2015-2016 року позивач був власником транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «LAND CRUIZER 200», рік випуску НОМЕР_1 , об`єм двигуна 4461, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 . 
22.08.2016 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення                       № 5313-13, яким позивачу було нараховано податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 гривень.
Не погодившись з обґрунтованістю прийняття, зокрема, вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів того, що органом місцевого самоврядування за місцем реєстрації транспортного засобу, який належав позивачу, приймалось рішення про встановлення транспортного податку на 2016 року, а тому податкове повідомлення-рішення № 5313-13 від 22.08.2016р. також підлягає скасуванню з підстав визначених судом при скасуванні податкового повідомлення-рішення від 16 червня 2015 року № 4-17 (застосування контролюючим органом положень     статті 267 ПК України     з метою оподаткування транспортним податком не може мати місце у 2015 році).
Суд апеляційної інстанції, встановивши зміст спірних правовідносин, виходить з наступного.
01 січня 2015 року, набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.
Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об`єктами оподаткування.
Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», який набрав чинності 01.01.2016, та яким внесено зміни, серед іншого, до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону № 909) визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Згідно із п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік.
Законом України про Державний бюджет України на 2016 рік встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.
Таким чином, платником транспортного податку за базовий податковий період – 2016 рік є власник легкового автомобіля, середньоринкова вартість якого становить понад 1033500 грн. (1378 грн. х 750) та з року випуску якого минуло не більше п`яти років (включно).
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абзац другий підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2016 по 31.12.2016)).
Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, відповідно до положень пункту 2 якої (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного акта індивідуальної дії) середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною в пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403, де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.
Пунктом 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн – ціна нового транспортного засобу в Україні; Г – коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк – коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.
Мінекономрозвитку, відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).
Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66).
На коефіцієнт коригування ринкової вартості транспортних засобів, згідно з додатком 1 та додатком 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, впливає строк експлуатації транспортних засобів та нормативний середньорічний пробіг транспортних засобів. При цьому, технічний стан автомобіля відповідно до Методики не впливає на обрахунок середньоринкової вартості автомобіля.
Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що виключно надана центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку (Мінекономрозвитку), інформація про визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля з урахуванням даних про його марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг, є підставою для висновку про наявність/відсутність підстав для віднесення такого транспортного засобу до об`єкта оподаткування транспортним податком у 2016 році та, відповідно, прийняття органом доходів і зборів податкового повідомлення-рішення про визначення транспортного податку.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 22.08.2016 року № 5313-13 була наявність у власності позивача транспортного засобу марки «TOYOTA», моделі «LAND CRUIZER 200», рік випуску 2015, об`єм двигуна 4461, який на переконання податкового органу, станом на 2016 рік, був об`єктом оподаткування транспортним податком.
Однак, як свідчать встановлені обставини справи, відомостей відносно вартості наведеного транспортного засобу, з урахуванням його технічних характеристик, зокрема, пробігу останнього, які враховувались при розрахунку його середньоринкової вартості, податковим органом до суду надано не було.
Так, з метою повного та всебічного розгляду справи та з урахуванням висновків Верховного Суду, наведених в постанові від 16.10.2019 року, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 року витребувано у Голованівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області інформацію, яка стала підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 22.08.2016 року № 5313-13, в тому числі відомостей щодо пробігу транспортного засобу ОСОБА_1 , які враховувались при розрахунку середньоринкової вартості її автомобіля та впливають на визначення об`єкта оподаткування транспортним податком у звітному періоді.
Вказана ухвала була отримана відповідачем 09.01.2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.
Однак, станом на час розгляду даної справи, жодна інформація, на виконання наведеної ухвали, податковим органом до суду надана не була.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач не звертався до податкового органу з заявою про проведення звірки розрахунку, застосованого при формуванні наведеного податкового повідомлення-рішення, що не нівелює наведені висновки суду апеляційної інстанції, відносно протиправності останнього.
Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що податковим органом не було належним чином обґрунтовано та підтверджено правомірність віднесення транспортного засобу позивача до об`єкту оподаткування транспортним податком, станом на 2016 рік, що свідчить про протиправність прийняття останнім податкового повідомлення-рішення від 22.08.2016 року № 5313-13 та необхідності його скасування.
Між тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, мотивуючи протиправність наведеного податкового повідомлення рішення, виходив з того, що відповідачем не надано доказів того, що органом місцевого самоврядування за місцем реєстрації транспортного засобу, який належав позивачу приймалось рішення про встановлення транспортного податку на 2016р., а тому податкове повідомлення-рішення              № 5313-13 від 22.08.2016р. також підлягає скасуванню.
Однак, як вбачається з матеріалів справи і, на що  не звернув увагу суд першої інстанції,  рішенням Кіровоградської міської ради від 23.02.2016 року було внесено зміни до рішення Кіровоградської міської ради від 27 січня 2015 року «Про встановлення транспортного податку» та введено на території міста зміни щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.    
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Суд апеляційної інстанції зазначає, що запроваджені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII зміни до Податкового кодексу України, зокрема в частині порядку прийняття та оприлюднення органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків та зборів (незастосування підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України), спрямовані на захист суспільних (публічних) інтересів та прийняті з урахуванням ситуації, яка виникла в Україні, і особливостей правової природи податкових правовідносин.
Відтак, з наведених обставин справи вбачається, що станом на 2016 рік, транспортні засоби, які зареєстровані на території міста Кіровограда були об`єктом оподаткування транспортним податком, за умови їх відповідності останньому, в силу рішень Кіровоградської міської ради від 27 січня 2015 року  та від 23.02.2016 року.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності зміни постанови суду першої інстанції, шляхом викладення мотивів прийняття останньої в редакції даної постанови.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст.  315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Голованівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області – задовольнити частково.
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року в адміністративній справі № П/811/1934/17  – змінити, виклавши її мотивувальну частину в   редакції даної постанови.
В іншій частині постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова