УХВАЛА

21 січня 2020 року
м. Київ
справа №760/1899/17
адміністративне провадження №К/9901/1037/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Саприкіної  І.  В., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05  грудня 2019  року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та покладення обов`язку вчинити дії, 
У С Т А Н О В И В:
У січні 2017  року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м.  Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі – Міноборони), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання дій протиправними та покладення обов`язку вчинити дії.
29  травня 2018  року Солом`янський районний суд м.  Києва прийняв рішення, яким частково задовольнив позов ОСОБА_1 , зокрема, визнав неправомірною бездіяльність Міноборони щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі встановлення ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності; зобов`язав Міноборони розглянути подані ОСОБА_1 документи для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності ІI групи, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25  грудня 2013  року №  975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та статей 16,    16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.
Дане рішення суду першої інстанції в апеляційному та касаційному порядку не переглядалося.
У квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м.  Києва із заявою в порядку ст.  383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), у якій просив:
- розглянути заяву в порядку спеціальної процедури, що встановлена ст.  383 КАС України, та постановити ухвалу в порядку, передбаченому ст.  249 КАС України;
- визнати протиправним рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що оформлене пунктом 24 протоколу Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 25  березня 2019  року №  36;
- зобов`язати Міноборони вжити заходи щодо усунення порушень п.  9 ч.  1 ст.  129, ст.  129-1 Конституції України шляхом розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІ (другої) групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії відповідно до підп. «б» п.  1 ст.  16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду;
- зобов`язати Міноборони України подати до Солом`янського районного суду м.  Києва у 15-денний строк з дня набрання законної сили ухвали суду звіт про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень.
Солом`янський районний суд м.  Києва ухвалою від 13  травня 2019  року залишив без задоволення заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.  383 КАС України.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 05  грудня 2019  року, скасував ухвалу Солом`янського районного суду м.  Києва від 13  травня 2019  року та прийняв окрему ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задовольнив частково.
Визнав протиправним рішення про відмову у призначенні і виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 24 протоколу засідання Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 22  березня 2019  року №  36.
Зобов`язав Міноборони повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням II (другої) групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, та прийняти відповідне рішення на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29  травня 2018  року.
Не погодившись з таким судовим рішенням апеляційної інстанції, 03  січня 2020 року Міноборони направило до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05  грудня 2019  року і залишити без змін ухвалу Солом`янського районного суду м.  Києва від 13  травня 2019  року. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст.  330 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.  4 ст.  330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року №  3674-VI «Про судовий збір» (далі – Закон №  3674-VI).
За змістом підп.  5 п.  3 ч.  2 ст.  4 Закону №  3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України від 28  лютого 2019  року №  2696-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що станом на 01  січня 2019  року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 тис. 921 грн.
З огляду на зазначене, за подання до суду цієї касаційної скарги розмір судового збору складає 1 тис. 921 грн.
Разом із касаційною скаргою Міноборони заявило клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтовуючи його відсутністю коштів, що передбачені для сплати судового збору. 
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України та ч. 1 ст. 8 Закону №  3674-VI суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Втім, посилання скаржника на відсутність коштів, що передбачені для сплати судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати такого збору.
Крім того, суд наголошує на тому, що ст.  8 Закону №  3674-VI та ст.  133 КАС України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, або відстрочення/ розстрочення їх сплати виключно для фізичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст.  330 цього Кодексу, застосовуються положення ст.  169 КАС України.
Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги Міноборони необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 тис. 921  грн за такими реквізитами: отримувач коштів – УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38004897, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету – 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.  1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Ураховуючи викладене та керуючись ст.  169, 330, 332 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05  грудня 2019  року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та покладення обов`язку вчинити дії – залишити без руху.
Надати Міністерству оборони України строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І.  В.  Саприкіна