Ухвала                                                 
23 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 824/138/19
 
провадження № 61-19179ав19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В., 
 
за участю секретаря судового засідання - Рудики Ю. С., 
 
учасники справи: 
стягувач (заявник) - Компанія «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.), 
стягувачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристалл-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Продіз»,
боржник - держава Україна в особі Міністерства юстиції України,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду апеляційну скаргу держави Україна в особі Міністерства юстиції України на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року у складі судді Ігнатченко Н. В. у справі за заявою Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного центру по врегулюванню інвестиційних спорів від 26 липня 2018 року у складі голови трибуналу -пана ОСОБА_3, СР, арбітра -пана ОСОБА_4, арбітра -професора ОСОБА_5 у справі № АRB/14/19 за позовом Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристалл-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Продіз» до держави Україна про стягнення коштів, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст вимог заявника і судового рішення апеляційного суду як суду першої інстанції.
 
У липні 2019 року Компанія «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) звернулася до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного центру по врегулюванню інвестиційних спорів від 26 липня 2018 року, в якій просила суд: 
- визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного центру по врегулюванню інвестиційних спорів від 26 липня 2018 року 
у справі № ARB/14/19 за позовом Компанії «Сіті-Стейт Н.В.»(Сity-State N.V.), 
TOB «Компанія з управління активами «Практика», ТОВ «Кристалл-Інвест», 
ТОВ «Продіз» до держави Україна про стягнення коштів; 
- видати виконавчий лист про стягнення з держави Україна в особі Міністерства юстиції України на користь Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) 
8 910 490 доларів CШA; 
- видати виконавчий лист про стягнення з держави Україна в особі Міністерства юстиції України на користь Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) складних відсотків за дванадцятимісячною ставкою USD LIBOR + 4 %, що нараховуються щоквартально на суму, зазначену в підпункті (d) рішення, а саме: 
8 910 490 доларів США, з 31 грудня 2013 року до дати здійснення платежу; 
- видати виконавчий лист про стягнення з держави Україна в особі Міністерства юстиції України на користь Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) арбітражних витрат, включаючи гонорари і витрати Трибуналу та Міжнародного центру 
по врегулюванню інвестиційних спорів у розмірі 399 886,57 доларів США; стягнути з держави Україна в особі Міністерства юстиції України на користь Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у розмірі 960,50 грн.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року, постановленою ним як судом першої інстанції,заяву Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) задоволено.
Визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного центру по врегулюванню інвестиційних спорів від 26 липня 2018 року в справі № АRB/14/19 за позовом Компанії «Сіті-Стейт Н.В.»(Сity-State N.V.), ТОВ «Компанія 
з управління активами «Практика», ТОВ «Кристалл-Інвест», ТОВ «Продіз» до держави Україна про стягнення коштів.
Видано виконавчий лист про стягнення з держави Україна в особі Міністерства юстиції України на користь Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» 8 910 490 доларів CШA.
Видано виконавчий лист про стягнення з держави Україна в особі Міністерства юстиції України на користь Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) складних відсотків за дванадцятимісячною ставкою USD LIBOR + 4 %, що нараховуються щоквартально на суму, зазначену в підпункті (d) рішення, а саме: 
8 910 490 доларів США, з 31 грудня 2013 року до дати здійснення платежу.
Видано виконавчий лист про стягнення з держави Україна в особі Міністерства юстиції України на користь Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) арбітражних витрат, включаючи гонорари і витрати Трибуналу та Міжнародного центру по врегулюванню інвестиційних спорів у розмірі 399 886,57 доларів США.
Стягнуто з держави Україна в особі Міністерства юстиції України на користь Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у розмірі 960,50 грн.
Судове рішення апеляційного суду як суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки судом не встановлено передбачених законом підстав для відмови 
у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного центру врегулювання інвестиційних спорів, тому подана заява підлягає задоволенню.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги, інші позиції та заяви учасників справи.
 
У жовтні 2019 року держава Україна в особі Міністерства юстиції України звернулася до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року, в якій просить прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного центру по врегулюванню інвестиційних спорів від 26 липня 2018 року у складі голови трибуналу - пана ОСОБА_3, СР, арбітра - пана ОСОБА_4, арбітра - професора ОСОБА_5 в справі № АRB/14/19 за позовом Компанії 
«Сіті-Стейт Н.В.»(Сity-State N.V.), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристалл-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Продіз» до держави Україна про стягнення коштів відмовити.
 
У грудні 2019 року до Верховного Суду Держава Україна в особі Міністерства юстиції України подала заяву про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження. 
 
Зазначає, що така відмова від апеляційної скарги не порушує прав інших осіб.
 
Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи.
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників заявника - Діденко А. О. та Шевердіна М. М. , які не заперечують проти її задоволення, колегія суддів дійшла висновку, що заява держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права.
 
Згідно з частиною сьомою статті 479 ЦПК України ухвала суду про визнання 
і надання дозволу на виконання або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, передбаченому цим Кодексом для оскарження рішень суду.
 
Відповідно до частин четвертої-шостої статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції 
у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи. У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається. Суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.
 
Враховуючи, що заяву про відмову від апеляційної скарги подано до закінчення апеляційного провадження і відсутні обставини визначені частиною шостою статті 364 ЦПК України, для неприйняття відмови від скарги, вказана заява підлягає задоволенню, а апеляційне провадження - закриттю.
 
Керуючись статтями 268, 362, 364, 381 ЦПК УкраїниВерховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
 
Прийняти відмову держави України в особі Міністерства юстиції України, 
від апеляційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року у цій справі.
 
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою держави Україна в особі Міністерства юстиції України на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 16 вересня 2019 року у справі за заявою Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» 
(Сity-State N.V.) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного центру по врегулюванню інвестиційних спорів від 26 липня 
2018 року у складі голови трибуналу -пана ОСОБА_3, СР, арбітра -пана ОСОБА_4, арбітра -професора ОСОБА_5 в справі 
№ АRB/14/19 за позовом Компанії «Сіті-Стейт Н.В.» (Сity-State N.V.), Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Практика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристалл-Інвест», Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Продіз» до держави Україна про стягнення коштів, закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           І. А. Воробйова

                                                                                                                        Р. А. Лідовець

                                                                                                                        Ю. В. Черняк